Справа № 706/1411/25 
2/706/111/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

17 квітня 2026 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі: 
головуючої судді Школьної А.В.,
за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Христинівка Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» через свого представника - Гурського Германа Юрійовича звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.
На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 31.07.2021 між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та ОСОБА_1 укладено договір №3401913952-415217 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним, відповідно до умов та правил, зазначених у Договорі.
Представник позивача вказує, що договір укладено згідно статей 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про споживче кредитування», Правил надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК».
На виконання визначеного зобов`язання щодо надання кредиту, позивач перерахував кредитні кошти в розмірі 6 700 грн на картковий рахунок ОСОБА_1 , а відповідач зобов`язався повернути суму позики.
Оскільки зобов`язання за договором відповідач не виконав, утворилася заборгованість у розмірі 20 665 грн, з яких: 6 700 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13 965 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою. 
Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 23.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Постановленою 11.02.2026 судом ухвалою витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю щодо емітування на ім`я відповідача банківської картки, вказаної в договорі, та зарахування на неї грошових коштів, а також зобов`язано позивача надати докази підписання сторонами договору позики. 
Представник позивача ТОВ «КОШЕЛЬОК» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У поданій до суду 19.09.2025 позовній заяві клопотав про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення не заперечує.
24.03.2026 представник позивача через систему «Електронний суд» надіслав додаткові письмові пояснення, в яких зазначив, що сторони домовились, що укладений між ними Договір є електронним документом (п. 9.1). 
Договір ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 уклали за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «КОШЕЛЬОК», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. 
Порядок укладення договору визначений Правилами надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК». 
Як слідує із долученої позивачем Візуальної форми послідовності дій ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , номер телефону НОМЕР_2 , електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ТОВ «Кошельок» щодо укладення електронного Договору в інформаційно-телекомунікацйній системі Товариства на сайті https://koshelok.ua, 31.07.2021 відповідач, використовуючи номер телефону НОМЕР_2 , ідентифікувався в ІТС, зазначивши свої особисті дані: паспорта, ідентифікаційного коду, номера телефону, електронної пошти та зайшов в особистий кабінет
Позивач перевірив статус клієнта, а відповідач надав всю необхідну інформацію для належної пропозиції та номер банківської картки для перерахування коштів. Після чого товариство погодило заявку на кредит та позивачем сформовано пропозицію укласти Договір.
Позивач направив (розмістив) відповідачу в ІТС індивідуальну оферту (з відповідними активними посиланнями), яка містить істотні умови Договору. Відповідачу на номер телефону НОМЕР_2 було відправлено смс-повідомлення про успішний розгляд його заявки на кредит та необхідність ознайомитися з договором в особистому кабінеті. 
Позивач відправив в смс-повідомленні на зазначений номер телефону відповідача одноразовий ідентифікатор - 7757, який відповідач ввів 16:33:37, чим акцептував оферту позикодавця. В особистому кабінеті відповідача відобразився підписаний Договір та додатки до нього, а також Правила для цілодобового онлайн доступу. 
Грошові кошти перераховані позичальнику, що підтверджується матеріалами справи. У зв`язку із чим представник позивача наполягає на укладенні договору між сторонами та виконання зі сторони позивача взятих на себе зобов`язань. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення за місцем реєстрації судової кореспонденції, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 не подано.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, а тому прийняте рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову та витребуваних судом за клопотанням позивача.
Оскільки справа розглянута без участі сторін, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.
Постановленою 17.04.2026 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою вирішено провести заочний розгляд справи. 
Дослідивши надані позивачем та витребувані за його клопотання докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, суд дійшов таких висновків і такого рішення.
Судом встановлено, що 31.07.2021 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» укладено Договір №3401913952-415217 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 6 700 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування коштами, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі.
Як слідує із Візуальної форми послідовності дій Клієнта, що надана суду позивачем, Договір № 3401913952-415217 від 31.07.2021 та графік розрахунків підписаний відповідачем 31.07.2021 о 16:33:37 електронним підписом одноразовим ідентифікатором - 7757.
Суд зауважує, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та ОСОБА_1 не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
З урахуванням викладеного укладення договору, наявність електронного підпису підтверджує волю сторін, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Зазначений договір не визнаний судом недійсним, тому в силу статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.
Позивач 31.07.2021 о 16:33:39 перерахував кредитні кошти в розмірі 6 700 грн на банківську картку відповідача ОСОБА_1 за № НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою АТ «ТАСКОМБАНК», та свідчить про виконання позивачем своїх зобов`язань за договором. 
Факт перерахування позичальнику коштів підтверджено також листом АТ КБ «Приват Банк» №20.1.0.0.0/7-260226/79153-БТ від 28.02.2026, відповідно до якого на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_4 , на яку 31.07.2021 здійснений переказ коштів у розмірі 6 700 грн, а також випискою про рух коштів по рахунку за період із 30.07.2021 по 01.08.2021.
Наданий відповідачу кредит, відповідно до пункту 1.2 Договору є споживчим. 
Згідно з п. 2.1 Договору кредит надається строком на 25 діб (лояльний період), початком якого є дата підписання Договору, а закінченням - дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця.
Сторони погодили, що встановлений вище строк лояльного періоду може бути продовжено позичальником шляхом оплати ним протягом лояльного періоду всіх процентів, нарахованих за користування кредитом. 
Відповідно до п. 1.3.2. Договору проценти за користування кредитом становлять 3484 грн, які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 
Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,0 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.3.3 Договору). Дисконтна процентна ставка - 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.3.3.1 Договору).
Відповідач ОСОБА_1 підписав Договір, із умовами кредитування погодився, підтвердив виникнення своїх зобов`язань шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавцем, а саме отримавши 31.07.2021 позику.
Відповідач доказів сплати кредиту та процентів за користування ним суду не надав, відомостей про виконання зобов`язань ОСОБА_1 матеріали справи не містять. 
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом підтверджує, що внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором №3401913952-415217 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, утворилась заборгованість зі сплати тіла кредиту в розмірі 7 600 грн та 13 965 грн заборгованості за відсотками за користування коштами, а всього - 20 665 грн.
За умовами п.2.3 Договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до закінчення визначеного у п.2.1 Договору тридцяти денного строку кредитування.
Водночас сторони погодили, що факт користування позичальником сумою кредиту після закінчення лояльного 30-денного періоду є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК України і має наслідком продовження строку користування кредитом на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше, ніж на 90 днів після закінчення лояльного періоду (пункти 3.6, 3.7 Договору).
Згідно з п. 3.8 Договору з наступного дня після закінчення лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 730% річних, що становить 2% в день від суми кредиту за кожен день користування ним.
Зі змісту Договору випливає, що між сторонами узгоджений графік повернення кредиту (п.3.3).
Умови кредитування, серед іншого, відображені і в паспорті споживчого кредиту.
Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника, його персональні дані, номер мобільного телефону, на який було відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника.
Отже, суд дійшов висновку, що між сторонами була досягнута згода щодо всіх істотних умов Кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання Кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у ТОВ «Кошельок» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів.
Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит».
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Так, відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідженням письмових доказів встановлено, що Договір позики №3401913952-415217 від 31.07.2021 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з дотриманням вимог щодо його укладення.
ТОВ «КОШЕЛЬОК» виконало свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі, а відповідач у визначені умовами Договору строки не повернув позивачу отримані у користування кошти та не сплатив відсотки за користування ними, чим порушив свої зобов`язання, встановлені Договором.
За відсутності будь-яких інших доказів по справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір виходячи з розрахунку позивача, та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за Договором позики №3401913952-415217 від 31.07.2021 у сумі 20 665 грн, яка підлягає стягненню з відповідача.
Відтак, з огляду на встановлені судом обставини справи, а також норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. 
У зв`язку із тим, що позов підлягає до повного задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422,40 грн сплаченого судового збору.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
З матеріалів справи відомо, що на підтвердження адвокатських повноважень та понесених позивачем витрат на правничу допомогу позивач надав:
- копію договору про надання правничої допомоги від 12.02.2025, що укладений між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та Адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери»;
- копію Додатку до Договору від 11.08.2025, згідно якого замовник доручив виконавцю стягнути із боржника ОСОБА_1 в судовому порядку борг за кредитним договором № 3401913952-415217 від 31.07.2021. У додатку до Договору наявний перелік послуг, що входять до складу правової допомоги, на суму 10 000 грн та додаткові, не обов`язкові послуги адвоката, що можуть виникнути при розгляді справи, вартість яких становить 16 000 грн;
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на імя Гурського Г.Ю. та довіреність.
Представник позивача надав суду лише перелік основних і додаткових послуг, які адвокатське буро зобов`язалося надати товариству. Водночас доказів надання таких послуг та прийняття їх позивачем суду не надано. В матеріалах справи відсутні акти приймання - передачі таких робіт та детальний перелік наданих адвокатським бюро послуг позивачеві, у зв`язку із чим суд виснує про недоведеність позивачем витрат на правову допомогу та їх розміру, а тому у їх стягненні суд відмовляє. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280-283, 287 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» заборгованість за Договором № 3401913952-415217 про надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту від 31.07.2021 у розмірі 20 665 (двадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень, у тому числі: 7 600 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13 965 грн -заборгованість за процентами. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», ЄДРПОУ - 40842831, місцезнаходження: вул. Антонова, 8А, с. Чайки, Києво - Святошинський район, Київська область, 08135.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Альона ШКОЛЬНА