ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" лютого 2026 р. Справа№ 925/339/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Коробенка Г.П.
суддів: Кравчука Г.А. 
Сибіги О.М. 

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.
за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 05.02.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міський водоканал" Золотоніської міської ради 
на рішення Господарського суду Черкаської області 
від 18.06.2025 (повний текст складено та підписано 17.07.2025)
у справі № 925/339/25 (суддя В.М. Грачов)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"
до Комунального підприємства "Міський водоканал"
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державної казначейської служби України
про стягнення 1 297 737 грн 17 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Комунального підприємства "Міський водоканал" (далі - відповідач) про стягнення 1 297 737 грн 17 коп.
Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати поставленого позивачем у період жовтня 2022 року - березня 2023 року природного газу на умовах договору природного газу № 7303-ПСО(ТКЕ)-36 від 11.10.2022.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.06.2025 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Комунального підприємства "Міський водоканал" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" - 1 297 737 грн 17 коп. боргу, 15 572 грн 85 коп. судових витрат.
Приймаючи оскаржуване рішення суд виходив з того, що наявність і розмір основного боргу в сумі 1 297 737 грн 17 коп. позивачем доведені належними, достатніми та допустимими доказами, а тому підлягає до стягнення в судовому порядку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Комунальне підприємство "Міський водоканал" Золотоніської міської ради звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 18.06.2025 у справі №925/339/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте місцевим судом з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. При цьому скаржник стверджує, що розрахунок за спожитий природний газ не відбувся між сторонами виключно у зв`язку з відсутністю надходжень субвенцій із державного бюджету компенсації затвердженої суми різниці в тарифах на теплову енергію. Вся сума боргу забезпечена державними гарантіями так і залишається не профінансована станом на 01.04.2025.
Апелянт також посилається на те, що він діяв добросовісно та вживав всіх залежних від нього заходів і дій для належного виконання зобов`язань та для недопущення господарського правопорушення, але через обставини непереборної сили, а також через прийняття органами державної влади відповідних нормативно-правових актів, які був змушений виконувати відповідач і від виконання яких ухилилися органи державної влади, виникла дана ситуація у правовідносинах між позивачем і відповідачем.

Узагальнені доводи та заперечення учасників судового процесу

08.09.2025 через підсистему "Електронний суд" від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання заперечила доводи викладені в ній, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.
Третя особа, наголошує на тому, що субвенція державного бюджету місцевим бюджетам для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах булла передбачена Законом №1928-IX і надавалась згідно Порядку №1403 у 2022 році. У свою чергу, в матеріалах справи відсутні відомості про укладення договору про організацію взаєморозрахунків згідно вимог п. 5 Порядку № 1403 одним із учасників якого був відповідач. Натомість, Законом №2710-IX надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах взагалі не було передбачене.
Таким чином, третя особа стверджує, що оскільки, Порядок №1403 регулював відносини з надання субвенції для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах виключно у 2022 році і відомостей про укладення договору про організацію взаєморозрахунків у 2022 році за участі відповідача - немає, тому твердження відповідача про наявність обов`язку Державного бюджету на проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах у порядку визначеному Законом Про державний бюджет на відповідний рік - є необґрунтованими.
11.09.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.
Позивач посилається на те, що доводи апеляційної скарги по суті зводяться до доведенння відсутності вини відповідача у виникнення заборгованості. Однак, в даній справі не підлягає встановленню наявність або відсутність вини відповідача, оскільки в даній справі предметом розгляду є стягнення виключно основної заборгованості без застосування до відповідача штрафних санкцій.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги, заяв та клопотань

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2025 апеляційну скаргу у справі №925/339/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Демидова А.М., Хрипун О.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2025 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міський водоканал" Золотоніської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.06.2025 у справі № 925/339/25 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги. Витребувано матеріали справи №925/339/25 з Господарського суду Черкаської області.
18.08.2025 матеріали справи №925/339/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.
20.08.2025 до суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Міський водоканал" Золотоніської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.06.2025 у справі № 925/339/25. Судове засідання призначено на 18.09.2025.
08.09.2025 через підсистему "Електронний суд" від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.
11.09.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції, яку суд задовольнив ухвалою від 29.09.2025.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2025, у зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №925/339/25.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18.09.2025, справу №925/339/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Хрипун О.О.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2025, у зв`язку з перебуванням судді Хрипуна О.О. у відрядженні, призначено повторний автоматизований розподіл справи №925/339/25.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.09.2025, справу №925/339/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2025 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства "Міський водоканал" Золотоніської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.06.2025 у справі № 925/339/25 спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач), Тарасенко К.В., Кравчук Г.А., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2025 та 22.09.2025. Розгляд апеляційної скарги призначено на 14.10.2025.
25.09.2025 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яку суд задовольнив ухвалою від 29.09.2025.
Розгляд справи відкладено на 11.11.2025.
10.11.2025 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.
Розгляд справи відкладено на 09.12.2025.
28.11.2025 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У судовому засіданні 09.12.2025 оголошено перерву до 25.12.2025.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 25.12.2025, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №925/339/25.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25.12.2025, справу №925/339/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Сибіга О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.12.2025 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства "Міський водоканал" Золотоніської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.06.2025 у справі № 925/339/25 колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач), Сибіга О.М., Кравчук Г.А., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025. Розгляд апеляційної скарги призначено на 27.01.2026.
27.01.2026 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи нової довіреності представника.
У судовому засіданні 27.01.2026 колегія суддів вирішила відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на 05.02.2026.
У судовому засіданні 05.02.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників судового процесу

У судове засідання 05.02.2026 з`явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без участі його представника.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

11.10.2022 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", як постачальником, та відповідачем - Комунальним підприємством "Міський водоканал", як споживачем, укладено договір постачання природного газу № 7303-ПСО (ТКЕ)-36 (далі - Договір, а.с. 9-15) п.1.1. якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні пп.1 п.4 Положення, природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього договору.
Сторони погодили усі істотні умови даного Договору, зокрема, домовилися про таке:
п. 1.2. - природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для власних потреб або в якості сировини і не може бути використаний для перепродажу;
п. 1.3. - за цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України;
п. 2.1. - постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з вересня 2022 року по березень 2023 року у кількості 254,752 тис.куб.метрів, у тому числі за місяцями згідно з таблицею наведеною у пункті 2.1.: - жовтень 2022 року -13,408 тис.куб.метрів; листопад 2022 року -42,906 тис.куб.метрів; грудень 2022 року -50,950 тис.куб.метрів; січень 2023 року -58,996 тис.куб.метрів; лютий 2023 року -50,950 тис.куб.метрів; березень 2023 року -37,542 тис.куб.метрів;
п. 2.2.4. - відповідальність за використання природного газу за цим договором у відповідності до призначення, визначеного п.п.2.2.1. договору п.2 додатку до Положення несе виключно споживач;
п. 3.5.1. - споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 7-го) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, про два примірники актів приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником споживача, а саме: акт на обсяг І (фіксований), акт на обсягу ІІІ (фіксований) та акт на обсяг ІІ. В актах зазначаються фактичні обсяги використання природного газу , які визначаються з урахуванням вимог пп. 3.5.2. цього договору, їх ціна (визначається відповідно до розділу4 договору) та вартість;
п. 3.5.4. - постачальник протягом 3-х робочих днів з дати отримання актів зобов`язується повернути споживачу по одному примірнику оригіналів актів, підписаних уповноважених представником постачальника. Після підписання сторонами актів приймання-передачі, замовлені обсяги природного газу за договором вважаються скоригованими;
п. 4.1.3. - ціна обсягів газу, визначених в п. 2.1. договору як обсяг ІІІ (фіксований) за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13658 грн. 33 коп., крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, ціна природного газу за 1000 куб. м з ПДВ- 16390 грн., крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124 грн. 16 коп. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136, 576 грн., крім того ПДВ - 20%- 27,315 грн., , всього з ПДВ - 163 грн. 89 коп. за 1000 куб. м. Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим договором становить 16553 грн.89 коп.;
п. 4.3. - загальна фактична вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування;
п. 5.1. - споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку: - 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання_передачі природний газ - до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період;
п. 5.4. - оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у п. 14 цього договору. Споживач зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі розрахуватися за поставлений природній газ відповідно до п. 5.1. договору. Кошти які надійшли від споживача зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за попередні розрахункові періоди за цим договором;
п. 5.6. - звірка розрахунків та/або фактичного обсягу використання природного газу здійснюється сторонами протягом десяти днів з моменту письмової вимоги однієї із сторін, підписаної уповноваженою особою на підставі відомостей про фактичну оплату вартості використаного природного газу споживачем та актів його приймання-передачі;
п. 13.1 - даний договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печатками (за наявності), а в частині зобов`язань постачальника щодо передачі природного газу відповідно до п.2.1. договору та діє до 31.03.2023 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.
Договір підписаний представниками сторін, їх підписи посвідчені печатками юридичних осіб, яких вони представляють.
До Договору сторонами укладено додаткові угоди, зокрема:
21.11.2022 року Додаткову угоду №1 п.п.1,2. якої внесли зміни до Розділу 13 "Строк дії договору";
27.02.2023 року Додаткову угоду №2 п.1. якої внесли зміни до Розділу 2 "Кількість та фізико-хімічні показники природного газу";
24.03.2023 року Додаткову угоду №3 п.1. доповнили з 23.02.2023 року банківські реквізити постачальника у викладеній редакції;
13.04.2023 року Додаткову угоду №4 п.п.1, 2,3,4 якої внесли зміни до Розділу 2 "Кількість та фізико-хімічні показники природного газу", п. 5 до розділу 2 "Порядок та умови передачі природного газу", п. 6 до Розділу 13 "Строк дії договору" замінили 31.03.2023 року на 30.04.2023 року
Із актів приймання-передачі природного газу від 31.10.2022 року, 30.11.2022 року, 31.12.2022 року, 31.01.2023 року, 28.02.2023 року, 31.03.2023 року (а.с. 23-28) вбачається, що позивач за Договором поставив, а відповідач, як споживач, прийняв, погодив та використав за період жовтня 2022 року - березня 2023 року природній газ обсягом ІІІ на загальну суму 2357045 грн. 09 коп. 
За розрахунком позивача відповідач частково оплатив отриманий за період жовтня 2022 року- березня 2023 року природній газ на суму 1059307 грн. 92 коп., а саме 13082 грн. 54 коп. за зобов`язаннями жовтня 2022 року, 430535 грн. 65 коп. за зобов`язаннями листопада 2022 року, 556024 грн. 70 коп. за зобов`язаннями грудня 2022 року, 59665 грн. 03 коп. за зобов`язаннями січня 2023 року. Заборгованість відповідача становить 1297737 грн. 17 коп., з якої: 416381 грн. 40 коп. залишок заборгованості за січень 2023 року, 503779 грн. 81 коп. за лютий 2023 року, 477575 грн. 96 коп. за березень 2023 року, вимога про його стягнення є предметом спору у справі, що розглядається.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилається на те, що у нього відсутні зобов`язання перед позивачем, з урахуванням прийнятих Виконавчим комітетом Золотоніської міської ради рішень № 516 від 25.11.2021 "Про встановлення скоригованих одноставкових тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання", № 311 від 23.09.2023 "Про встановлення одноставкових тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання", ст. 2, ст. 3 Закону України № 2479-IX „Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", якими вирішено відкласти застосування економічно обґрунтованих тарифів на 6 місяців після припинення воєнного стану, а до того моменту застосовувати попередні і уже навіть на час прийняття такого рішення економічно невигідні тарифи на рівні 2021 року, гарантовано компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, яка державою не здійснена.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників судового процесу

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані сторонами пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.
Згідно із ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.
Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 264 ГК України передбачено, що за договором поставки постачальник зобов`язується передати у встановлений строк товар (енергоносії) приєднаними мережами у власність покупця для використання його у підприємницькій або іншій діяльності, не пов`язаній з сімейним, домашнім або подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 5 Правил визначено, що діючий постачальник - постачальник природного газу, з яким укладено договір постачання природного газу і який постачає природний газ споживачу; ЕІС-код (Energy Identification Code) - персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його вузла обліку (за необхідності), присвоєний в установленому порядку Оператором ГРМ (по споживачах, які підключені до газорозподільної системи) або Оператором ГТС (по споживачах, які підключені до газотранспортної системи); оператор газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою.
Постановою НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019 року внесено зміни до Кодексу ГРМ (та до Договору відповідно), згідно з якими з 01.01.2020 року запроваджено новий порядок розрахунків за послуги з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік.
Відповідно до п. 1, 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, в редакції постанови НКРЕКП від 07.10.2019 року № 2080, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.
Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.
Газовим роком у розумінні положень глави 1 розділу І Кодексу ГРМ є період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.
Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що на виконання договору постачання природного газу №7303-ПСО(ТКЕ)-36 від 11.10.2022 у період жовтня 2022 - березня 2023 року позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 2 357 045 грн 09 коп., який відповідач отримав без зауважень, однак, оплатив частково в сумі 1 059 307 грн 92 коп.
Таким чином, оскільки заборгованість відповідача в частині оплати поставленого позивачем на підставі договору природного газу, на час прийняття рішення повністю не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 1 297 737, 17 грн підлягає задоволенню.
Щодо заперечень апелянта, наведених в апеляційній скарзі з посиланням на Закон України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" № 2479-IX, колегія суддів зазначає таке.
29.07.2022 набув чинності Закон України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" № 2479-IX, яким внесено зміни до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" № 1730-VIII (далі - Закон 1730), який визначає процедуру врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу як заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії, шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.
Згідно ст. 1 Закону 1730, - взаєморозрахунки - розрахунки з погашення заборгованості, що проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості; - договір про організацію взаєморозрахунків - договір, який укладається учасниками процедури врегулювання заборгованості для погашення заборгованості та є підставою для проведення взаєморозрахунків відповідно до цього Закону; - до заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, включається заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про стягнення або затверджено мирову угоду.
Частиною 1 ст. 4 Закону 1730 визначено, що взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому припинено або скасовано воєнний стан (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків.
Згідно з абз. 9 ст. 4 Закону 1730, взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах. Згідно з абз. 13 ст. 4 Закону 1730, обсяг заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, іншим споживачам та/або іншим підприємствам теплопостачання, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню, організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, іншим споживачам, утвореної після 1 червня 2021 року, підтверджується територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.
Згідно п. 5 постанови КМУ від 20.12.2022 №1403 "Про затвердження Порядку та умов надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається суб`єктами господарювання та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості.
Отже, законодавець визначив, що проведення розрахунків може здійснюватися шляхом взаєморозрахунків або перерахування субвенції.
Взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах (абз. 9 ст. 4 Закону 1730).
Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2022 №1403 "Про затвердження Порядку та умов надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення".
Закон 2479 встановлює єдину підставу для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах - це договір про організацію взаєморозрахунків, і не встановлює можливість проведення таких взаєморозрахунків за рішенням суду при вирішенні спору про стягнення заборгованості за спожитий газ.
Разом з тим, матеріали даної справи не містять доказів, які б свідчили про укладення договору про організацію взаєморозрахунків за участю відповідача, згідно вимог п. 5 Порядку №1403.
За наведеного вище, суд першої інстанції обгрунтовано відхилив посилання відповідача на положення Закону 2479, так як ані договір постачання природного газу, ані Закон 2479 не передбачають звільнення теплопостачальних та теплогенеруючих організацій від обов`язку оплатити спожитий ними природний газ з 01.06.2021, а також послуги з його розподілу та транспортування, лише через наявність заборгованості з відшкодування різниці в тарифах на теплову енергію та послуги з її постачання. Законодавець передбачив умови та порядок її врегулювання.
Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.04.2024 у справі №925/636/23 та постанові від 07.05.2025 року у справі № 920/481/23.
Таким чином, оцінивши подані докази, враховуючи що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" підлягають задоволенню.
Викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони зводяться виключно до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, є власним тлумаченням скаржником норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".
Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 18.06.2025 відсутні.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів також погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат, а витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта, оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міський водоканал" Золотоніської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Черкаської області від 18.06.2025 у справі №925/339/25 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство "Міський водоканал" Золотоніської міської ради.
Матеріали справи №925/339/25 повернути Господарському суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.02.2026

Головуючий суддя Г.П. Коробенко 

Судді Г.А. Кравчук

О.М. Сибіга