Справа №760/15351/20
2/760/8141/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Букіної О.М.,
при секретарі - Павліченко Я.С.,
за участі-позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, орган опіки та піклування Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,-
В С Т А Н О В И В:
У липні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, орган опіки та піклування Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2014. 
Від шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка наразі проживає разом з матір`ю.
Позивач зазначає, що до народження доньки подружжя проживали разом, спільними зусиллями будували сім`ю, разом їздили за кордон по роботі.
Посилається, що після народження дитини відносини між подружжям погіршились. Позивач придбав будинок, спільнозаймались його облаштуванням. З дитиною у позивача були прекрасні взаємовідносини, вони проводили разом досить багато часу.
З 18.12.2019 відповідач разом із дитиною змінили місце проживання, і з того часу позивач не бачив власну дитину, спілкувався лише декілька разів засобами електронного зв`язку.
У зв`язку з тим, що сторони не можуть дійти згоди щодо порядку та графіку спілкування позивача з дитиною, а відповідач створює перешкоди у реалізації його батьківських прав, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів дитини.
У своєму позові позивач просить суд зобов`язати відповідача не чинити перешкод йому ОСОБА_1 у спілкуванні з його малолітньою донькою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити такий порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши час спілкування з дитиною, а саме:
щороку з 06:00 год. 01 лютого до 00.00 год. 28 лютого без присутності матері з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька; 
щороку з 06:00 нод. 01 травня до 23:00 год. 31 травня без присутності матері з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька;
щороку з 06:00 год. 01 липня до 23:00 год. 31 липня без присутності матері з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька;
щороку з 06:00 год. 01 вересня до 23:00 год. 30 вересня без присутності матері з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька;
щороку з 06:00 год. 01 листопада до 23:00 год. 14 грудня без присутності матері з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька;
кожного непарного року з 06:00 год. ІНФОРМАЦІЯ_1 до 23:00 год. 16 грудня без присутності матері з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька;
щороку у періоди часу, коли ОСОБА_5 перебуватиме за місцем проживання матері, ОСОБА_6 зобов`язана забезпечувати щоденне спілкування батька, ОСОБА_1, з донькою, ОСОБА_4, протягом 1 (однієї) години на добу за допомогою телефонного зв`язку або програм Skype, Viber, WhatsApp, Messenger тощо.
Таке врегулювання, на думку позивача, є необхідним для уникнення подальших конфліктів та забезпечення повноцінної участі батька у вихованні дитини.
15.07.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.
09.09.2020 ухвалою суду відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.
09.12.2020 від представника відповідача, адвоката Москаленко В.І., надійшла заява про зупинення провадження в даній цивільній справі, з таких підстав. Відповідач є громадянкою Республіки Польща, постійним місцем проживання якої (а також її малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є АДРЕСА_1 . Мати дитини звернулась до Окружного суду у місті Гданськ Республіка Польща із позовом до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу та позбавлення його батьківських прав відносно їх малолітньої дитини, ОСОБА_4, а також визначення правил проведення побачень із дитиною. У зв`язку з чим існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення справи Окружним судому місті Гданськ Республіка Польща.
Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 09.12.2020 судом відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.
08.02.2021 від представника позивача, адвоката Кшевецької І.В., надійшла заява про зміну предмету позову обгрунтовуючи тим, що позивач у підготовчому судовому засіданні дізнався, що відповідач разом з їх спільною донькою проживають в Республіці Польща, у зв`язку з чим, виникла необхідність внести зміни до предмету позову, а саме, до графіку зустрічей із дитиною.
Таким чином, прохальна частина позовної заяви в частині графіку зустрічей позивача із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , викладена таким чином: 
встановити порядок участі батька, ОСОБА_1 у вихованні і спілкуванні із донькою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді систематичних побачень за наступним графіком:
до ІНФОРМАЦІЯ_1:
щороку з 01 січня до 31 січня, з 01 березня до 31 березня, з 01 травня до 31 травня, з 01 липня до 31 липня, з 01 вересня до 30 вересня, з 01 листопада до 30 листопада, дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває з батьком з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька без присутності матері;
з 01 січня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 :
весняні та літні шкільні канікули дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває з батьком з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька без присутності матері;
щороку у періоди часу, коли дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуватиме за місцем проживання матері, ОСОБА_3 зобов`язана забезпечувати щоденне спілкування батька ОСОБА_1 із донькою, ОСОБА_4 протягом 1 (однієї) години на добу за допомогою телефонного зв`язку або програм Skype, Viber, WhatsApp, Messenger тощо.
Також позивач просить зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні з донькою.
Суд у підготовчому судовому засіданні 08.02.2021 на місці постановив ухвалу про задоволення клопотання представника позивача про заміну предмету позову та про залучення в якості третьої особи Орган опіки та піклування Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області.
15.03.2021 від представника відповідача надійшов відзив на даний позов, в якому останній просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на таке. Як зазначив представник відповідача, відповідач повністю заперечує доводи, викладені у позовній заяві, оскільки погіршення шлюбних відносин між нею та відповідачем сталося після народження дитини та з причин наявності між сторонами релігійних та культурних відмінностей. Із самого народження дитина проживає разом з матір`ю, батько не бере участі в її вихованні та забезпеченні.Окрім цього, після народження дитини сторони не проживали разом, як зазначає позивач, а жили окремо, оскільки останній переїхав проживати до Ісламської Республіки Іран. Про від`їзд відповідача із дитиною до Республіки Польща останній знав, що підтверджується наданим ним письмовим дозволом від 10.07.2017 на здійснення вільних подорожей дитини разом із матір`ю до будь-яких країн.
Відповідач звертає увагу суду на те, що ніколи не чинила перешкод у спілкуванні позивача з їх спільною дитиною, а навпаки, завжди заохочувала останнього брати участь у вихованні дитини, її матеріальному забезпеченні та спілкуванні. Також не перешкоджала спілкуванню батька із дитиною як у вигляді особистих зустрічей, так і через засоби зв`язку, включаючи інтернет-мессенджери. 
Крім цього, відповідач категорично заперечує зазначену у позовній заяві тривалість побачень позивача із донькою, в тому числі і за її обов`язкової відсутності, оскільки це може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини.
09.06.2021 від Органу опіки та піклування Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області надійшов лист, в якому зазначено, що підготувати та надати суду висновок щодо участі громадянина ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з його малолітньою донькою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спеціалісти органу опіки та піклування надати не можуть, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають у м. Гдиня Республіка Польща, на телефонний номер, вказаний у позовній заяві ОСОБА_3 не відповідає, іншого зв`язку з нею немає.
16.06.2021 від представника позивача надійшло клопотання, в якому вона просить звернутись до компетентного органу Республіки Польща із судовим дорученням надати письмовий висновок Органу опіки та піклування за фактичним місцем перебування малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 16.06.2021 суд задовольнив вказане клопотання та зупинив провадження у справі. Проте, вказане доручення у передбаченому законом порядку до суду не повернуто, як виконане.
23.11.2025 від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.
Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 08.12.2025 суд поновив провадження у справі та продовжив розгляд справи у підготовчому судовому засіданні.
13.03.2026 від Органу опіки та піклування Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області надійшов висновок від 06.03.2026 за № 555 про визначення способу участі громадянина ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з його малолітньою донькою, ОСОБА_4. У висновку зазначено, що доцільним є визначення таких способів участі ОСОБА_9 у вихованні та спілкуванні з малолітньою  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 
на час перебування дитини з матр`ю за кордоном, спілкування ОСОБА_4 із батьком у форматі онлайн двічі на тиждень (за домовленістю з матір`ю); 
спілкування батька із дитиною в інші дні відбуватиметься за взаємною домовленістю з матір`ю дитини та згодою дитини; 
на протязі всього збройного конфлікту в України батько має право на спілкування з донькою в м. Гдині (за попередньою домовленістю з матір`ю та згодою дитини); 
спосіб участі у вихованні дитини та умови спілкування громадянина ОСОБА_1 із донькою можуть бути змінені за взаємною домовленістю обох батьків.
Позивач у судовому засіданні позов підтримав. У судовому засіданні також  зазначив, що не має можливості регулярно спілкуватися зі своєю дитиною через перешкоди, які чинить її мати. Спілкування засобами зв`язку здійснюються нерегулярно, так як чітко неможливо узгодити відповідну дату з відповідачем. Вказує, що перешкоди чиняться відповідачем шляхом унеможливлення спілкування із донькою засобами зв`язку та неможливістю узгодження конкретного дня та часу спілкування із донькою електронними засобами зв`язку. У той же час, вказував, що бачив свою доньку та спілкувався із нею у 2024 році у Республіка Польща під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Спілкування було нетривалим та відбувалось у присутності відповідача. 
Позивач розуміє, що наразі на території України діє військовий стан, що унеможливлює його зустрічі із дитиною, але після його закінчення зустрічі можуть відбуватись і на території України. Не наполягає на здійсненні зустрічей із дитиною за місцем свого проживання, оскільки може переміщуватись через Державний кордон України без обмежень, а тому вказує, що зустрічі на території іншої держави цілком можливі. Позивач неодноразово звертав увагу суду на те, що згоден на будь-які умови у спілкуванні зі своєю донькою, оскільки не хоче втрачати контакт із дитиною.
Позивач стверджує, що мати дитини чинить перешкоди у спілкуванні з донькою, не відповідає вчасно на його смс-повідомлення, не організовує онлайн-зустрічей із дитиною за допомогою інтернет-зв`язку, у дитини немає власного телефону, а тому все спілкування відбувається за бажанням та через засоби зв`язку матері.
Представник позивача підтримала уточнені позовні вимоги та пояснення позивача. 
Також позивач і його представник зазначили, що запропонованим третьою особою графік зустрічі з дитиною є обґрунтований частково. Разом з тим зазначили, що позивач погоджується на будь -які умови зустрічі з дитиною та в жодному разі буде діяти лише в інтересах дитини.
Відповідач та треті особи до суду не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.
Вислухавши думку позивача та його представника, суд ввважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та третіх осіб , на підставі наявних у матеріалах справи доказах.
Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи й подані докази, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2014. 
Від шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка наразі проживає разом з матір`ю.
Як вбачається з матеріалів справи, що до народження доньки подружжя проживали разом, спільними зусиллями будували сім`ю, разом їздили за кордон по роботі.
Після народження дитини відносини між подружжям погіршились, а у грудні 2019 року відповідач разом із дитиною змінили місце проживання.
Разом з тим, згідно наявних у справі доказів,які витребувані судом під час відкриття провадження у справі, позивач та відповідач значаться зареєстрованими на території України за адресою:  АДРЕСА_2 ).
Як свідать матеріали справи та дані обставини не заперечуються сторонами, що на час розгляду справи у суді відповідач з донькою проживають у м.Гнидя Республіка Польща.
Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Стаття 1 Закону України "Про охорону дитинства" визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.
Відповідно до статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.
Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно статті 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.
Відповідно до статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.
У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Олсон проти Швеції" (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України" (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України" (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі, у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.
В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Системний аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, однак способи участі батька у вихованні дитини мають відповідати, в першу чергу, інтересам самої дитини з якнайкращим забезпеченням її фізичного, психологічного розвитку та дотримання режиму занять і відпочинку.
Як встановлено у ході розгляду справи по суті, між сторонами наявні спірні питання щодо порядку зустрічі батька з дитиною. 
При цьому, як свідчать матеріали справи, дитина проживає разом з матір`ю на території іншої держави, тобто на території Республіки Польща, відвідує там дошкільний заклад освіти.
Позивач зважаючи на вказані обставини, а також те, що на території України наразі діє військовий стан, виходячи з інтересів дитини, вважав, що перебування дитини на території іншої держави відповідачає її інтересам, разом з тим, вважає, що має право на вільне спілкування з дитиною, оскільки таке право гарантоване законом.
Як свідчать матеріали справи, позивач обмежений у вільному спілкуванні з донькою, оскільки вжиття відповідних заходів для вільного спідкування чи зустрічі передбачає вчинення відповідачем дій для їх організації, так як позивач знаходиться на території України.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, між сторонами не узгоджено конкретного порядку та регламенту таких зустрічів, так як між сторонами наявні конфліктні стосунки, що унеможливлюють досягнення відповідного та налагодженого зв`язку з метою належної організації спілкування засобами електронного зв`язку, як і безпосереднього спілкування на території, де проживає дитина.
Доказів того, що спілкування батька з дитиною суперечить інтересам дитини, суду не надано.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що між батьком та дитиною є тісний психологічний зв`язок, оскільки спілкування між ними відбувається не регулярно та досить нетривалий час.
Також матеріали справи свідчать, що спілкування батька з дитиною є обмеженим з боку відповідача, оскільки дитина проживає на території іншої держави та організація відповідного спілкування та зустрічі залежить від свідомих дій відповідача, яка не належним чином вживає таких заходів, що на думку суду свідчить про наявність відповідних перешкод з боку останньої.

З огляду на вказане вище та враховуючи наявні матеріали справи, суд вважає за можливе часткового задовольнити позовні вимоги позивача та зобов`язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою та встановити графік зустрічі батька з донькою, виходячи з інтересів дитини, шляхом: телефонного чи відеоконференцзв"язку кожного вівторка, п"ятниці та неділі з 19.00 год. до 20.00 год. без присутності матері дитини;  особистих зустрічів у період весняний та осінніх шкільних канікул протягом трьох днів з 10.00 -18.00 год. без присутності матері дитини; особистих зустрічів у період літніх шкільних канікул протягом 15 днів за місцем перебування батька без присутності матері дитини та за попередньою домовленістю з матір`ю дитини  ОСОБА_3  та за згодою дитини  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При вирішенні питання щодо часткового задоволення позову, суд також вважає за необхідне зазначити, що наданий висновок органу опіки щодо визначеного регламенту зустрічі позивача з донькою є обгрунованим частково, оскільки що даний висновок хоча і містить визначений регламент зустрічі, проте не є таким, що повністю буде відповідати інтересам дитини та містить застереження, які викладені під умою, що не буде відповідачати загальним засадам судочинства щодо реальності виконання судового рішення.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1681,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Конвенцією про права дитини, Декларацією прав дитини, Законом України «Про охорону дитинства», статями 19, 141, 150-159 Сімейного Кодексу України, ст. 4, 76, 77, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Орган опіки та піклування Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди батьку дитини - ОСОБА_1 у спілкуванні з неповнолітньою донькою  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою донькою  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним шляхом:
-телефонного чи відеоконференцзв"язку кожного вівторка, п"ятниці та неділі з 19.00 год. до 20.00 год. без присутності матері дитини; 
- особистих зустрічів у період весняний та осінніх шкільних канікул протягом трьох днів з 10.00 -18.00 год. без присутності матері дитини;
-особистих зустрічів у період літніх шкільних канікул протягом 15 днів за місцем перебування батька без присутності матері дитини та за попередньою домовленістю з матір`ю дитини  ОСОБА_3  та за згодою дитини  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У іншій частині позову, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1681,60 грн.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повний текст рішення складено 23.04.2026.

Суддя           О.М. Букіна