ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/2689/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року в адміністративній справі №340/2689/25 (головуючий суддя першої інстанції - Сагун А.В.) за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування відмови, а також зобов`язання вчинити дії,- 

В С Т А Н О В И В: 
Позивач 24.04.2025 року звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області, в якому просила:
- визнати протиправною та скасувати відмову Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області (оформлену службовим листом від 02.04.2025 року №42.06-167), зарахувати до вислуги років для обчислення стажу служби в Службі судової охорони, періоди роботи в державних органах;
- зобов`язати відповідача перерахувати йому вислугу років в Службі судової охорони відповідно до пункту 5 розділу І Положення про проходження Служби співробітниками Служби судової охорони з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя №2236/0/15-21 від 18.11.2021 та зарахувати до вислуги років для обчислення стажу служби в Службі судової охорони, час роботи в державних органах, а саме:
прокуратурі Кіровоградської області з 03.04.1998 року до 22.11.1998 року (03 роки 04 місяці 04 дні):
- з 03.04.1998 до 22.11.1998 року - друкарка 2 категорії канцелярії;
- з 23.11.1998 до 06.08.2001 року - друкарка 1 категорії канцелярії;
Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області (00 років 05 місяців 24 днів):
- з 06.08.2001 до 30.01.2002 року - друкарка 1 категорії канцелярії Кіровоградського міського відділу УМВС України у Кіровоградській області.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що зарахування позивачу зазначених у позовній заяві періодів роботи до стажу служби у Службі судової охорони може настати лише в контексті пенсійного забезпечення, а не для нарахування надбавки за вислугу років чи додаткової відпустки. Крім того, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони. При цьому, посада начальника відділу по роботі з персоналом ТУ ССО у Кіровоградській області до Переліку посад не включена. Позивач займала у Прокуратурі Кіровоградської області та Кіровоградському міському відділі УМВС України в Кіровоградській області посади, що не передбачали виконання повноважень цього органу, така діяльність хоча й відбувалась у державному органі, але не є державною службою в розумінні чинного законодавства. Таким чином, період такої роботи, з урахуванням її характеру, не може вважатися «роботою в державних органах» у розумінні пункту «и» частини першої статті 17 Закону № 2262-ХІІ, а тому підстав для його зарахування до вислуги років у контексті спірних правовідносин не має.
Позивач відзив на скаргу не подала, що не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
У період з 01.09.2025 року по 15.09.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 24.09.2025 року по 09.12.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному. У період з 29.12.2025 року по 11.01.2026 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період 20.01.2026 року по 12.02.2026 року суддя-член колегії Чабаненко С.В. перебувала у відпустці.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
03 вересня 2020 року згідно витягу з наказу Служби судової охорони №86 о/с «По особовому складу» позивач - ОСОБА_1 призначена як переможець конкурсу на посаду начальника служби документального забезпечення ТУ ССО у Кіровоградській області та прийнята на службу до Служби судової охорони.
Згідно витягу з наказу Служби судової охорони від 03 вересня 2020 року № 457 о/с «По особовому складу» у порядку переатестації, позивачу присвоєно спеціальне звання – підполковник Служби судової охорони.
Відповідно до наказу Служби судової охорони від 30 квітня 2024 року № 306 о/с «По особовому складу» позивача призначена як переможець конкурсу на посаду начальника відділу по роботі з персоналом ТУ ССО у Кіровоградській області з 01 травня 2024 року.
По теперішній час, позивач є співробітником Служби судової охорони та проходить службу у ТУ ССО у Кіровоградській області.
Із наданої копії трудової книжки серії НОМЕР_1 виданої 16 листопада 1998 року, ОСОБА_2 працювала:
Прокуратура Кіровоградської області:
- друкарка 2 категорії канцелярії з 03.04.1998 року;
- друкарка 1 категорії канцелярії з 23.11.1998 року.
06.08.2001 року звільнена з роботи в зв`язку з переведенням на роботу до УМВС України в Кіровоградській області (ст. 36 п. 5 КЗпП України).
УМВС України в Кіровоградській області:
- друкарка 1 категорії канцелярії Кіровоградського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області з 30.01.2002 звільнена з займаної посади за ст. 38 КЗпП України (розірвання трудового договору укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника).
ДВБ МВС України:
- з 01.02.2002 прийнята на службу в органи внутрішніх справ та звільнена 06.11.2015 року.
Національна поліції України:
- 01.11.2015 року прийнята на службу до Національної поліції України та 02.09.2020 року звільнена зі служби.
01 квітня 2025 позивач подала рапорт до ТУ ССО у Кіровоградській області (зареєстровано за № 42.05-1845/вн) про зарахування до стажу служби у Службі судової охорони час її попередньої роботи в державних органах, а саме:
- з 03.04.1998 року по 22.11.1998 року (друкарка 2 категорії канцелярії Прокуратури Кіровоградської області);
- з 23.11.1998 року по 06.08.2001 року (друкарка 1 категорії канцелярії Прокуратури Кіровоградської області);
- з 06.08.2001 року по 30.01.2002 року (друкарка 1 категорії канцелярії Кіровоградського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області).
ТУ ССО у Кіровоградській області листом від 02 квітня 2025 року вих. № 42.06-167 відмовило позивачу у задоволенні рапорту, посилаючись на відсутність правових підстав.
Не погодившись із таким рішенням, позивач оскаржила таку відмову до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.
Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі по тексту - Закон №1402-VIII) визначено, що Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Керівництво діяльністю Служби судової охорони здійснює Голова Служби судової охорони, який призначається на посаду за результатами відкритого конкурсу і звільняється з посади Вищою радою правосуддя. Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби. Структуру та штатну чисельність центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби судової охорони затверджує Голова Служби за погодженням з Державною судовою адміністрацією України. Територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (стаття 161 Закону).
Частиною четвертою статті 163 Закону № 1402-VIII (в редакції Закону від 05.08.2018) передбачено, що до стажу служби у Службі судової охорони зараховується стаж служби в поліції, органах внутрішніх справ, військова служба в Збройних Силах України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону.
З метою вдосконалення існуючого порядку зарахування до стажу служби у Службі судової охорони окремих періодів військової служби та служби в правоохоронних та інших державних органах, який дозволяє встановлювати співробітникам надбавки за стаж служби, а також надання їм додаткової оплачуваної відпустки, Верховною Радою України прийнято Закон України №1417-IX від 27.04.2021 «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо врегулювання окремих питань правового статусу працівників Служби судової охорони», яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» доповнено статтею 162-1.
Так, відповідно до статті 162-1 Закону №1402-VIII до працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони.
Порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.
На державних службовців Служби судової охорони поширюється дія Закону України «Про державну службу». Посади державних службовців Служби судової охорони відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.
Повноваження керівника державної служби у Службі судової охорони здійснюють Голова Служби судової охорони та керівники територіальних підрозділів Служби судової охорони.
Трудові відносини працівників, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони, регулюються законодавством України про працю.
Для захисту своїх прав та законних інтересів працівники Служби судової охорони можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Професійним спілкам співробітників Служби судової охорони та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь».
Також, статтю 163 Закону №1402-VIII доповнено новою частиною, згідно якої на співробітників Служби судової охорони поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Порядок проведення службового розслідування стосовно співробітників Служби судової охорони та утворення дисциплінарних комісій, їх повноваження встановлюються Головою Служби судової охорони. Час проходження служби у Службі судової охорони зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.
Статтею 164 Закону №1402-VIII установлюються спеціальні звання співробітників Служби судової охорони.
Рішенням Вищої ради правосуддя 04.04.2019 року №1052/0/15-19 «Про затвердження Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони», затверджено Положення, яке визначення порядок проходження громадянами України служби в Службі судової охорони (далі - Положення).
Положенням (із змінами, внесеними згідно з Рішенням Вищої ради правосуддя № 2236/0/15-21 від 18.11.2021 року) унормовано наступне.
Згідно з пунктом 5 розділу І Положення (зі змінами) час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах. Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.
До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей» (пункт 5 Положення).
Суд зазначає, що пункт 5 Положення містить бланкетну норму до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1999 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей».
Пунктом «и» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ визначено, що особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, з статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.
Крім того, абзацом 12 пункту 1 Постанови № 393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.
Механізм виплати грошового забезпечення працівникам Служби судової охорони, визначено Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384 (далі - Порядок №384).
Приписам даного Порядку №384, передбачено, що до щомісячних основних видів грошового забезпечення працівників ССО, серед іншого, належить надбавка за вислугу років (підпункт 3 пункту 5 розділу І Порядку №384).
Грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади, серед іншого, в територіальний орган Служби судової охорони. Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат (пункти 8, 9 розділу І Порядку №384).
Надбавка за стаж служби співробітникам виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 5 до Постанови №289. Обчислення вислуги років для виплати надбавки за стаж служби співробітникам проводиться підрозділами кадрового забезпечення за матеріалами особової справи співробітника та оголошується відповідним наказом Служби або територіального управління Служби в разі призначення (переміщення) на посаду та щороку станом на 1 січня. До вислуги років для виплати співробітникам надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постановою №393 (пункти 17-19 розділу ІІ Порядку № 384).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступного.
З аналізу пункту 5 Положення, пунктів 17-19 Порядку № 384, пункту «и» частини першої статті 17 статті 17 Закону № 2262-XII та абзацу 12 пункту 1 Постанови №393 суд дійшов висновку, що даними нормами права визначено за особою право на зарахування до стажу в Службі судової охорони, стажу (часу) роботи в державних органах. При цьому, таке право закріплене в Законі № 2262-XII, порядок його підтвердження - Постановою №393, а порядок його реалізації - Порядком №384 та Положенням.
На час виникнення спірних правовідносин, перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах не затверджено.
Щодо відсутності переліку посад середнього і вищого складу, у разі переходу на які зараховується час роботи в державних органах.
Наказом Служби судової охорони від 05.12.2022 № 519 до вказаного вище Переліку внесено зміни, у зв`язку з чим останній викладено у новій редакції, а саме:
« 1. Перший заступник Голови Служби судової охорони, заступники Голови Служби судової охорони;
2. Начальники управлінь, відділів, служб, секторів та їх заступники центрального органу управління Служби судової охорони».
Суд зазначає, що перелік, затверджений наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 № 454 (зі змінами), включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони.
У той же час, перелік посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, станом на час виникнення спірних правовідносин, Головою Служби судової охорони не затверджено.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що за особою, у разі її переходу на службу до Служби судової охорони, зберігається право на зарахування до її стажу в Службі судової охорони, період (час) роботи в державних органах, що, у свою чергу, свідчить про безпідставність твердження відповідача про те, що перелік, затверджений наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 № 454 (зі змінами), який включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони, може слугувати підставою для відмови у зарахуванні спірного стажу позивача.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду сформував сталу судову практику під час вирішення питання щодо незатвердження державним органом списку посад, які зараховуються до стажу для обчислення вислуги років (постанови від 18.11.2019 року у справі № 813/5876/15, від 20.09.2019 року у справі № 813/904/15, від 04.10.2018 року у справі № 819/1695/16 тощо).
Зокрема, суд касаційної інстанції вказав, що Закон № 2262-XII для окремих категорій осіб передбачає гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії.
Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для окремих категорій осіб як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.
При цьому суд зазначає, що якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, у цьому випадку це надання для співробітників Служби судової охорони певних гарантій, а саме права на зарахування до вислуги років для призначення пенсії часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони за правилами, встановленими пунктом «и» частини першої статті 17 Закону № 2262-ХІІ, то держава, у цьому випадку в особі Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, безпідставно, відступаючи від гарантованих позивачу прав та правомірних очікувань, не зарахувала до стажу службу в державних органах, як особі, на яку поширюється дія Закону № 2262-ХІІ.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях про те, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.
Відтак, реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення і затвердження списку посад.
З огляду на викладене вище, суд вважає неприйнятними доводи відповідача щодо відсутності затвердженого переліку посад, як на підставу відмови позивачу у зарахуванні до вислуги років для призначення пенсії часу попередньої роботи в державних органах.
Як встановлено судом, до вислуги років для виплати співробітникам Служби судової охорони надбавки за стаж служби зараховуються періоди, визначені Законом №2262-ХІІ та Постановою № 393 (пункт 19 розділу II Порядку № 384).
Відповідно до пункту «и» частини 1 статті 17 Закону № 2262-XII та абзацу 12 пункту 1 Постанови №393 до стажу служби у Службі судової охорони зараховується час роботи в державних органах.
За таких обставин, суд вважає, що до стажу служби в Службі судової охорони позивачу має бути зараховані періоди роботи в державних органах. 
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року в адміністративній справі №340/2689/25 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року в адміністративній справі №340/2689/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко