ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

Справа № 953/9744/25      Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/725/26     Губська Я.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП     Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ  - Кружиліної О.А.,
за участю секретаря    - Михайлюка А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 08.12.2025 справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частинами 1 статті 130 КУпАП № 953/9744/25 та № 953/9745/25 об`єднано та присвоєно № 953/9744/25.
Тією ж постановою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити.
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи.
Звертає увагу, що він є діючим військовослужбовцем та пересувався по місту у зв`язку з виконанням військового обов`язку, тому вимога поліцейських про проходження ним огляду на стан сп`яніння є безпідставною.
Вказує на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів керування ним транспортним засобом.
Посилається на недопустимість долучених до матеріалів справи відеозаписів, оскільки останні не підписані уповноваженою особою за допомогою цифрового підпису та неможливо встановити пристрій, на який був здійснений відеозапис.
Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в призначене судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про причини неявки апеляційний суд не повідомив, клопотань про відкладення апеляційного перегляду справи не подав.
Виходячи з положень статей 268, 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад даного правопорушення, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції врегульовано нормами статті 266 КУпАП та положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі – Інструкція).
Частиною 1 статті 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Положеннями пункту 7 частини І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Відповідно до частини 3 статті 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Крім того, відповідно до пункту 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Вказані положення кореспондуються з пунктом 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами)».
Судовим розглядом встановлено, що 10.09.2025 у м. Харкові по вул. Саперній, 32, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYUNDAI ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 , де був зупинений поліцейськими за порушення комендантської години. Під час спілкування з водієм поліцейські виявили в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Від пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився та наполягав на залученні двох свідків.
Не виконавши вимоги про відстороення від керування транспортним засобом, водій ОСОБА_1 продовжив рух та о 01:45 того ж дня був зупинений поліцейськими у м. Харкові по вул. Нескорених, 2В, де відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відмови водія ОСОБА_1 від проходження оглядів на стан алкогольного сп`яніння зафіксовані на нагрудні камери поліцейських відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».
Відеозаписи долучені до протоколів про адміністративні правопорушення.
Внаслідок зазначених подій, поліцейськими було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №№ 449038, 449061 від 10.09.2025 за невиконання водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову водія від проходження на вимогу поліцейського в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею, відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі наявних в матеріалах справи доказів, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він виконував обов`язки військової служби, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.
Судовим розглядом встановлено, що під час спілкування з поліцейськими водій ОСОБА_1 про безпосереднє виконання ним обов`язків військової служби, перебування під дією наказу командира або бойового розпорядження, не повідомляв.
Водночас доказів виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби за обставинами, викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №№ 449038, 449061 від 10.09.2025, суду не надано.
Сам факт проходження ОСОБА_1 військової служби не свідчить про те, що на момент вчинення діяння він безпосередньо виконував обов`язки військової служби, наказ командира або перебував під дією бойовим розпорядженням за обставинами, викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 перебував у площині адміністративного процесу саме як водій транспортного засобу, відповідно, порядок його огляду регулюється положенням статті 266 КУпАП, та враховуючи положення частини 1 статті 15 КУпАП, водій ОСОБА_1 відповідальність за вчинене адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, несе на загальних підставах.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність доказів керування ним транспортним засобом не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.
З наявних в матеріалах справи відеозаписів, які були предметом дослідження під час апеляційного перегляду справи, вбачається, що поліцейськими був зупинений автомобіль з д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому, ОСОБА_1 перебував на місці водія відразу після зупинки транспортного засобу.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відеозапис є неналежним доказом у справі оскільки є небезперервним, апеляційний суд вважає безпідставними та зазначає наступне.
Частиною 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Наявний в матеріалах справи відеозаписи цілком відображають обставини, які були зафіксовані в протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №№ 449038, 449061 від 10.09.2025.
Щодо порушення поліцейськими порядку проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння та незалучення двох свідків, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до вимог статті 266 КУпАП, Інструкції у разі фіксації відмови водія від огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів відеозапису, залучення двох свідків не вимагається.
З урахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а доводи апеляційної скарги про винесення постанови з порушенням норм процесуального права у апеляційний скарзі констатується формально.
У зв`зку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 08.12.2025 та закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 1, 7, 15, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 266-268, 271, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду О.А. Кружиліна