Є.у.н.с.512/734/25
Провадження №2/512/98/26 
"23" лютого 2026 р. 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року Савранський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді – Бростовської Н.О.,
секретаря – Пустовіт С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Саврань, Подільського району, Одеської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», треті особи – приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна і приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно набутих грошових коштів, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», обґрунтовуючи вимоги тим, що 20.05.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2162 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №2821356 від 08.07.2020р., укладеним між ним та ТОВ «МІЛОАН», в розмірі 44040,00грн., на підставі якого 05.11.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67400779. Посилаючись на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р., якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., якою вказану постанову суду було залишено без змін, позивач зазначає, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, а тому оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ст.ст.88, 89 Закону України «Про нотаріат». Також, позивач вказує, що приватний нотаріус не отримував від стягувача та боржника первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту, а тому у нього були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості за кредитним договором є безспірним. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 44040,00грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00грн. 
В судове засідання належним чином повідомлені позивач та його представник не з`явилися.
Представник відповідача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» в судове засідання також не з`явився, але подав до суду клопотання про відмову у задоволенні позову та зменшення витрат на правничу допомогу, оскільки вважає, що їх розмір є завищеним та не відповідає обсягу виконаної адвокатом роботи, а справу просив розглянути без його участі (а.с.34-36).
Треті особи в судове засідання також не з`явилися, але з огляду на положення ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає, що їхня неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).
Згідно ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може грунтуватися на припущеннях. 
Позивач подав до суду копію виконавчого напису №2162, вчиненого 20.05.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №2821356 від 08.07.2020р., укладеним між ним та ТОВ «МІЛОАН», в розмірі 44040,00грн. (а.с.11), копію заяви від 20.10.2021р. про примусове виконання цього виконавчого напису, у додатках до якої зазначені оригінал виконавчого напису та копія довіреності представника стягувача (а.с.10-зворот), копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. від 05.11.2021р. ВП №67400779 про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаного виконавчого напису (а.с.12), копію постанови приватного виконавця від 27.06.2023р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по виконавчому провадженню №67400779 (а.с.13), а також копію постанови приватного виконавця від 29.03.2024р. про закінчення цього виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документа (а.с.14). 
На виконання ухвали суду від 17.11.2025р. про витребування доказів відповідач ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» надав до суду копію кредитного договору №2821356 від 08.07.2020р., укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 (а.с.46-48), копію графіку розрахунків, який є додатком до цього договору (а.с.49), а також копію договору відступлення прав вимоги №58-МЛ від 29.12.2020р., на підставі якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором (а.с.50-54). 
Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. 
Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Статтею 88 цього Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Підпунктами 3.2, 3.5 п.3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Згідно з п.1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018р. було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, тобто з 22.02.2017р., а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 20.05.2021р. були відсутні правові підстави для його вчинення, а відтак такий виконавчий напис не підлягає виконанню.
Суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.07.2017р. у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. 
Відповідач не надав доказів того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, а також факту отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи була вона надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. 
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, не врахував того, що постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було визнано незаконною та нечинною, у зв`язку з чим вказаний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. 
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 44040,00грн. суд дійшов такого висновку.
Главою 83 ЦК України врегульовані питання щодо зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, зокрема, ст.1212 визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
У постанові Верховного Суду від 08.09.2021р. по справі №201/6498/20 викладено правовий висновок, згідно з яким факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів. При цьому, обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за таким кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду.
У правових висновках, викладених у постановах Верховного Суду від 30.08.2018р. по справі №334/2517/16-ц та від 13.01.2021р. по справі №539/3403/17 йдеться про те, що для виникнення зобов`язання, передбаченого ст.1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося, а у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ця стаття може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.
Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідносин, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.
З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за кредитним договором №2821356 від 08.07.2020р. в розмірі 44040,00грн. була стягнута з позивача на користь відповідача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», і відповідач не заперечує факту отримання ним вказаних грошових коштів, а також не надав обгрунтованих заперечень щодо вимоги позивача про стягнення з нього цих грошових коштів, як таких, що безпідставно набуті, а тому, з огляду на те, що виконавчий напис, на підставі якого вони були стягнуті, визнаний таким, що не підлягає виконанню, вказані кошти є безпідставно набутими та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав до суду копію договору про надання правової допомоги в цивільному провадженні від 09.06.2025р., укладеного між ним та адвокатом Івановим О.А., з додатком, згідно якого розмір гонорару адвоката за виконання цього договору становить 5000,00грн. (а.с.15-зворот – 16), попередній розрахунок послуг з надання правничої допомоги з їх переліком та вартістю погодинної оплати, підписавши який сторони дійшли згоди, що гонорар адвоката буде мати фіксований розмір та становить 5000,00грн. (а.с.17), акт виконаних адвокатом робіт від 10.06.2025р. (а.с.19), копію товарного чеку про сплату коштів за надання правової допомоги (а.с.17-зворот), а також довідку про оплату юридичних послуг адвоката від 09.06.2025р. (а.с.18). 
Враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг), їх обсяг, необхідність, а також ціну позову, суд дійшов висновку, що вказані витрати на професійну правничу допомогу є обгрунтованими та такими, що відповідають вимогам ч.4 ст.137 ЦПК України, а тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім того, за подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20грн., що підтверджується платіжною інструкцією №К1СВ-Р3Х6-847М-А4С2 від 18.09.2025р. (а.с.26), який в силу ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 
Керуючись ст.88 Закону України «Про нотаріат», ст.1212 ЦК України, ст.12, ч.1 ст.76, ч.ч.1, 5, 6 ст.81, ч.4 ст.137, ч.1, п.1 ч.2 ст.141, ч.3 ст.258, ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ :

Позовну заяву – задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20.05.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за №2162, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який на момент вчинення виконавчого напису був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, яке на момент вчинення виконавчого напису знаходилося за адресою: 79018, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, заборгованості в розмірі 44040,00грн. (сорок чотири тисячі сорок грн.), що виникла за кредитним договором №2821356 від 08.07.2020р., укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 . 

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (79018, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 44040,00грн. (сорок чотири тисячі сорок грн.), які були стягнуті з ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису, вчиненого 20.05.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрованого в реєстрі за №2162.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (79018, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00грн. (п`ять тисяч грн.) та судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1211,20грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. двадцять коп.), а всього 6211,20 грн. (шість тисяч двісті одинадцять грн. двадцять коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ч.1 ст.354, ч.1 ст.355 ЦПК України).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного 
суду Одеської області Бростовська Н.О.