П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/23222/21	

Перша інстанція: суддя Танцюра К.О.,
повний текст судового рішення
складено 24.09.2025, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – ГУПФ) та просив:
- визнати протиправними дії ГУПФУ щодо обмеження з 01.04.2019 р. перерахованої пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії) десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність; 
- зобов`язати ГУПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням встановлених йому підвищень, надбавок, доплат до пенсії) з 01.04.2019 р. без обмеження її максимального розміру, з урахуванням вже виплачених сум.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року, адміністративний позов задоволено, визнано протиправними дії ГУПФ щодо обмеження з 01.04.2019 перерахованої ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром; зобов`язано ГУПФ здійснювати обчислення та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення набрало законної сили. 
16.08.2022 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №420/23222/21.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2025 задоволено заяву позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення: змінено спосіб виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року по справі №420/23222/21 із “зобов`язання ГУПФ здійснювати обчислення та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум” на “стягнення з ГУПФ на користь ОСОБА_1 суми доплати за період з 01.04.2019 року по 21.04.2022 року у розмірі 507628,70 грн. (п`ятсот сім тисяч шістсот двадцять вісім гривень 70 копійок)”.
24.07.2025 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №420/23222/21 з урахуванням прийняття ухвали суду від 17.07.2025.
10.09.2025 до суду від ГУПФ надійшла заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у прохальній частині якої представник Пенсійного фонду просить суд: постановити ухвалу, якою визнати перший виконавчий лист, виданий Одеським окружним адміністративним судом по справі №420/23222/21, таким, що не підлягає виконанню; витребувати з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі ВДВС) перший виконавчий лист, виданий Одеським окружним адміністративним судом по справі №420/23222/21, як такий, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року заяву задоволено. Визнано виконавчий лист, виданий 16.08.2022 Одеським окружним адміністративним судом по справі №420/23222/21 “щодо зобов`язання ГУПФ здійснювати обчислення та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум” таким, що не підлягає виконанню.
Не погоджуючись з даною ухвалою, заявник подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що судове рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ухвалою суду змінено порядок і спосіб виконання рішення суду, то наявні підстави для задоволення заяви ГУПФ про визнання первинно виданого виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі №420/1422/21.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 374 КАС України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.
За приписами ч.1ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно ч.1 ст.373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Верховний Суд у постанові від 05.11.2020 року по справі №752/2391/17 (2а-14/09) зазначив, що наведені в ст.374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.
До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Під іншими причинами, за роз`ясненнями згаданого узагальнення, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.
З матеріалів справи вбачається, що 16.08.2022 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №420/23222/21.
Разом з тим, 24.07.2025 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №420/23222/21 з урахуванням прийняття ухвали суду від 17.07.2025.
Тобто, після зміни способу виконання первинний виконавчий лист, фактично, вичерпав свою дію.
Враховуючи вищевикладене та те, що ухвалою суду змінено порядок і спосіб виконання рішення суду, суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наявні підстави для задоволення заяви ГУПФ про визнання первинно виданого виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі №420/1422/21.
При цьому колегія суддів зауважує, що визнання первинного виконавчого листа таким що не підлягає виконанню, не обмежує право позивача на виконання судового рішення, оскільки виконавчим листом від 24.07.2025 змінено спосіб виконання рішення на стягнення з ГУПФ на користь ОСОБА_1 суми доплати за період з 01.04.2019 року по 21.04.2022 року у розмірі 507628,70 грн. та вказаний виконавчий лист залишається чинним та перебуває на примусовому виконанні у відповідному виконавчому провадженні.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.308, 311, 312, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	А.В. Бойко   О.А. Шевчук