Справа № 583/623/26
1-кп/583/195/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" березня 2026 р. м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі: 
головуючої судді   ОСОБА_1 ,
за участю секретаря
судового засідання   ОСОБА_2 , 
учасників кримінального провадження:
прокурора      ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 в м. Охтирка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026200460000002 від 01 січня 2026 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з професійно технічною освітою, заміжньої, непрацевлаштованої, не судимої, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 21 серпня 2019 року органом 5912, РНОКПП НОМЕР_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 умисно, з корисливих спонукань, таємно викрала майно, що належить  ОСОБА_5 , на загальну суму 19357,65 гривень /крадіжка/, кваліфікуючою ознакою якої є: вчинена в умовах воєнного стану.
Кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який був неодноразово продовжений згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що діє на цей час.
Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи обізнаною про воєнний стан в Україні, в тому числі і на території м. Охтирки та Охтирського району Сумської області, вчинила кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану.
29 грудня 2025 року приблизно о 10 год. 13 хв. ОСОБА_4 перебувала на своєму робочому місці в приміщенні відділення № 4 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: вул. Шевченка, буд. 3, м. Охтирка Сумської області, де працювала на посаді начальника зв?язку та здійснювала обслуговування клієнтів ТОВ «Нова Пошта». В цей час в приміщенні відділення № 4 ТОВ «Нова Пошта» перебувала потерпіла ОСОБА_5 , яка під час відправлення та отримання поштових відправлень з власної необережності залишила на столі клієнтської зони свій власний мобільний телефон iPhone 13, після чого не забравши його, залишили приміщення відділення та пішла у своїх справах. В цей час ОСОБА_4 виявила на столі мобільний телефон iPhone 13, який випадково залишила ОСОБА_5 , та в неї виник раптовий злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, тобто вказаним мобільним телефоном, з метою власного збагачення. Реалізовуючи свій злочинний намір, 29 грудня 2025 року приблизно о 10 год. 19 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у в приміщенні відділення № 4 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Шевченка, буд. 3, діючи з корисливим мотивом та прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, користуючись тим, що її дії не помічені потерпілою та іншими особами, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу із столу клієнтської зони відділення вчинила крадіжку мобільного телефону марки «iPhone 13» 256gB, що належить потерпілій ОСОБА_5 , який в подальшому сховала до зовнішньої кишені свого робочого жилета та після завершення робочого дня забрала з собою, таким чином розпорядилася викраденим майном на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 19357,65 грн. 
В судому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість визнала повністю, підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, та надала показання про те, що 29 грудня 2025 року працювала на своєму робочому місці у відділенні № 4 ТОВ «Нова пошта», близько 10 години до відділення прийшла потерпіла, отримала поштове відправлення, поклала свій мобільний телефон Айфон біля клієнтської зони та пішла з відділення. Вона забрала цей телефон, спочатку поклала його на робочому місці, а потім через 20 хвилин викинула сім картку та поклала телефон до своєї кишені. Потерпіла повернулася до відділення, але вона не повернула їй телефон. Ввечері того ж дня вона усвідомила, що зробила, і віднесла телефон до відділення поліції та повернула. Щиро розкаялася, просить не карати її суворо. 
Потерпіла  ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, подала заяву про проведення судового розгляду без її участі, повідомила, що ОСОБА_4 збитки матеріального та морального характеру їй відшкодувала в повному обсязі, претензій до неї не має, при призначенні міри покарання покладається на розсуд суду /а.с. 23/. 
Суд з урахуванням думки прокурора та обвинуваченої, які не наполягають на особистій присутності потерпілої, вважає за можливо провести судовий розгляд без її участі.
Враховуючи, що учасники судового розгляду визнали недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даними нормами.
Показання обвинуваченої є достовірними, узгоджуються з матеріалами справи. 
За таких обставин винуватість ОСОБА_4 у таємному викраденні майна, що належить  ОСОБА_5 , на загальну суму 19357,65 гривень /крадіжка/, кваліфікуючою ознакою якої є: вчинена в умовах воєнного стану, доказана, вона підлягає відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення міри та виду покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має позитивні характеристики в суспільстві та за місцем роботи, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є особою молодого віку, має сім`ю, малолітню доньку ОСОБА_6 , 2021 року народження. Крім того, судом враховано визнання вини обвинуваченою, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків потерпілій, думку потерпілої щодо міри покарання. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. 
З урахуванням особи обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне визначити основне покарання в межах санкцій ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Проте, враховуючи тяжкість злочину, фактичні обставини справи, особу обвинуваченої, її вік, стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан, відношення до вчиненого /визнання вини та щире каяття/, думку потерпілої щодо міри покарання, суд дійшов висновку про можливість її виправлення без відбування покарання, тому відповідно до ст. 75 КК України можливо прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 січня 2026 року накладений арешт на тимчасово вилучене майно, який слід скасувати відповідно до вимог ст. 174 КПК України. 
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 400,00 грн. необхідно стягнути з обвинуваченої на користь держави.
На досудовому розслідуванні ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк два місяці до 28 березня 2025 року, застосовувати його до набрання чинності вироком суд не вбачає за потрібне.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Звільнити ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Не обирати ОСОБА_4 запобіжний захід до набранням вироком чинності.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 січня 2026 року.
Залишити в розпорядженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 речовий доказ: мобільний телефон марки «Iphone 13» зеленого кольору, що перебуває в чохлі блакитного кольору,  IMEI-1: НОМЕР_3 , IMEI-2: НОМЕР_4 .
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 400,00 гривень.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду першої інстанції набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1