Справа № 147/2286/25 
Провадження № 3/147/344/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 квітня 2026 року с-ще Тростянець 

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Почкіна Оксана Миколаївна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області,  про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст.173 КУпАП,
ВСТАНОВИЛА:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №029772 від 26.11.2025 вбачається, що 26.11.2025 ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , проявляв неповагу до оточуючих, створював конфлікту ситуацію та розбив скло у вітрині магазину, чим вчинив дрібне хуліганство.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП підлягає закриттю з огляду на наступне.
Згідно диспозиції ст. 173 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі вчинення особою дрібного хуліганства, тобто висловлювання нецензурною лайкою в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Положення КУпАП передбачають, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучений протокол серії ВАД №029772 від 26.11.2025 вбачається, що 26.11.2025 ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , проявляв неповагу до оточуючих, створював конфлікту ситуацію та розбив скло у вітрині магазину, чим вчинив дрібне хуліганство.Дії ОСОБА_1 . кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.
Таким чином, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №029772 від 26.11.2025 вбачається, що дане адміністративне правопорушення було вчинено 26.11.2025.
Вказані матеріали про адміністративне правопорушення надійшли до суду 04 грудня 2025. Розгляд вказаних матеріалів недноразово відклавався в зв`язку з неявкою особи, що притягається до адміністративної відповідальності з підстав невручення судових повісток, які скеровувалися судом за місцем проживання, зазначеним в протоколі серії ВАД №029772 від 26.11.2025.
29.01.2026 матеріали справи стосовно ОСОБА_1 були повернуті судом до Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області для належного оформлення. 
01.04.2026, після доопрацювання, матеріали про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП України надійшли на розгляд суду. Як вбачається з доданого до протоколу рапорта поліцейського офіцера громади, в ході доопрацювання протоколу встановити місце перебування ОСОБА_1 не вдалося. 
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений стосовно вчинення ним адміністративного правопорушення 26.11.2025, а отже на момент розгляду справи судом минуло більш ніж три місяці з дня вчинення правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
У постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 804/401/17 та від 11.12.2018 у справі № 242/924/17 зазначено, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі N 804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі N 242/924/17 (провадження N К/9901/38815/18).
При разовому правопорушенні строк притягнення до адміністративної відповідальності обчислюється виходячи з часу вчинення конкретної одноразової дії, яка сама по собі містить склад адміністративного правопорушення. 
Враховуючи вищевикладене, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 173 КУпАП, не носить характер триваючого.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.
Вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.
Указане узгоджується із постановою Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №308/8763/15-а (провадження №К/9901/12342/18).
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. The United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.
Суддею установлено, що правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 26 листопада 2025 року, виявлене – 26 листопада 2025 року, таке правопорушення не є триваючим, справа до суду надійшла 01.04.2026, а відтак, на момент розгляду даної справи судом закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП.
Оскільки судом встановлено, що на час розгляду справи закінчились строки, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , слід закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Також суддя враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ч. 2 ст. 284, ст. 247 КУпАП, суддя не вбачає підстав для стягнення ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи. 
Керуючись ст. ст. 38, 34,35, 172-20, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП щодо  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Тростянецький районний суд Вінницької області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Почкіна