Справа № 420/14279/24 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
І. Зміст позовних вимог.
До суду звернувся адвокат Дзісь Андрій Романович, діючий в інтересах ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу), визначеної (визначеного) частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV, для призначення пенсії за 2020, 2021 та 2022 роки при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 05.05.2023 перерахунок та виплату пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу), для призначення пенсії за 2020, 2021 та 2022 роки при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
II. Позиція сторін.
На обґрунтування вказаних вимог представник позивача зазначає, що позивачу первісно у 2010 році було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV, а у подальшому з 05 травня 2023 року вперше за її заявою переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, яку отримує по цей час. Відповідно до частини другою статті 40 Закону № 1058-IV, для призначення пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, якщо мало місце переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та щоб особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення незалежно від перерв в роботі. Оскільки згідно інформації трудової книжки та розрахунку страхового стажу позивач після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати понад 24 місяці і переведення позивача на пенсію за віком з 05 травня 2023 року здійснено вперше, то за позицією позивача наявні підстави для застосування середньої заробітної плати (доходу), визначеної (визначеного) частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV, для призначення пенсії за 2020-2022 роки, при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Однак, ГУ ПФУ листом від 04.04.2024 відмовив у вищезазначеному перерахунку пенсії позивача. Вважаючи протиправними дії Відповідача щодо обчислення їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-IV, позивач звернувся до суду з даним позовом.
11.02.2025 року судом зареєстровано від ГУ ПФУ відзив на позов, яким заперечує проти позовних вимог, вказуючи на те, що частиною 3 ст. 45 Закону №1058-IV передбачено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону №1058-ІУ, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Позивачу при переведені з пенсії за вислугу років на пенсію за віком за нормами ч. 2 ст. 42, ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV застосовано показник середнього заробітку по Україні за 2014-2016 з урахуванням індексації у 2019, 2020, 2021 та 2022 роках - 6186,32 грн, а не показник за 2014-2016 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%, як то стверджує Позивач у позовній заяві. Отже, розраховуючи пенсію Позивача за віком, Головне управління вірно застосувало показник середньої заробітної плати за 2014-2016 з урахуванням індексації, як це передбачено ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV. 
27.05.2024 року на виконання ухвали суду від 14.05.2024 року ГУ ПФУ надало суду копію матеріалів пенсійної справи позивача.
III. Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 14.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Ухвалою суду від 10.03.2026 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду щодо позовних вимог, які охоплюють період з 05.05.2023 по 08.11.2023 р. включно.
Ухвалою суду 30.03.2026 року продовжено розгляд справи з урахуванням уточнених позовних вимог, які охоплюють спірний період в межах 6-ти місячного строку звернення до суду, а саме з 09.11.2023 р.
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонеркою, якій первинно з 01.11.2010 року була призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).
Досягнувши 60-річного віку, позивачка 05.05.2023 року звернулась до ГУ ПФУ з заявою про переведення її з пенсії по інвалідності - на пенсію за віком згідно до Закону № 1058-IV.
10.05.2023 рішенням Подільського ОУ ПФУ № 951090126037 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснено з 05.05.2023 року переведення з пенсії по інвалідності - на пенсію за віком згідно до Закону № 1058-IV.
04.04.2024 року ГУ ПФУ у Одеській області листом № 1500-0305-8/51155 на адвокатський запит від 28.03.2024 р. повідомило адвоката позивача, що 05.05.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та застосовано показник середньої заробітної плати у розмірі 7405,03 грн. (3764,40 грн. - за 2014, 2015, 2016 роки х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14х1,197). Відповідно до абзацу третього частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії. Оскільки після попереднього перерахунку пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 за заявою від 17.01.2017 року № 99 ОСОБА_1 не набула 24 місяців страхового стажу, здійснити перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передували року звернення за перерахунком пенсії ( 2020,2021,2022) підстав не має.
Вважаючи відмову відповідача у перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії за віком протиправними діями, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
V. Норми права, які застосував суд.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі- Закон № №1058-IV), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, зокрема .
- за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника. ( частина перша статті 9 Закону №1058-ІV);
- особі, яка має одночасно право на різні види, призначається один з цих видів пенсії за її вибором. ( стаття 10 Закону № 1058-ІУ);
- заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи. ( частина друга статті 40 Закону №1058-IV);
- переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії. ( частина третя ст. 45 Закону № 1058-ІУ).
VI. Оцінка та висновок суду.
З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
При цьому, за загальним правилом, визначеним частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV, показник середньої заробітної плати при переведенні з одного виду пенсії, призначеної саме за Законом №1058-ІV, на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої зазначеним нормативно-правовим актом.
Спірність питання у даній справі полягає у правомірності дій ГУ ПФУ щодо здійснення перерахунку пенсії при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком в межах одного Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують призначенню пенсії за віком вперше.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, позивачці первинно з 01.11.2010 р. було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV.
В подальшому, після досягнення позивачкою 60-річного віку за її заявою від 05.05.2023 року, рішенням ГУ ПФУ від 10.10.2023 року здійснено перерахунок пенсії у зв`язку з переведенням пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, при цьому, для обчислення основного розміру пенсії за віком був застосований показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, тобто 3764,40 грн., проіндексований на коефіцієнти збільшення 2018-2022 р. (1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197).
При цьому, не є спірним питанням, що після призначення пенсії по інвалідності у 2010 році позивачка продовжувала працювати.
Натомість, у листі ГУ ПФУ в Одеській області від 04.04.2024 року № 1500-0305-8/51155, який став підставою звернення до суду, відповідач покликаючись на абз. 3 частини 3 ст. 45 Закону №1058-IV та заяву ОСОБА_1 від 17.01.2017 р. № 99 щодо перерахунку її пенсії, вказує на відсутність 24 місяців страхового стажу після попереднього перерахунку її пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 цього Закону.
Позивачка в свою чергу стверджує, що згідно з інформацією трудової книжки та розрахунку страхового стажу позивачка після призначення їй пенсії по інвалідності продовжувала працювати понад 24 місяці.
Вирішуючи дані спірні правовідносини, з урахуванням вказаних доводів сторін, суд вказує про таке.
Як зазначалось вище, показник середньої заробітної плати при переведенні з одного виду пенсії, призначеної саме за Законом №1058-ІV, на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої зазначеним нормативно-правовим актом.
Разом з тим, абзацом третім частини третьої статті 45 Закону №1058-IV встановлено виняток із зазначеного правила, відповідно до якого, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу, то при першому переведенні її на пенсію за віком середня заробітна плата (дохід) визначається за правилами, передбаченими частиною другою статті 40 цього Закону, тобто з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії за віком.
Отже, частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV визначено три обов`язкові умови, за одночасного дотримання яких під час переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком може застосовуватися показник середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують зверненню за переведенням на пенсію за віком, а саме: 1) особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати; 2) особа набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі; 3) переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком здійснюється вперше.
Як вбачається з Розрахунку стажу пенсії за віком та записів у трудові книжці ОСОБА_1 після призначення пенсії по інвалідності (з 01.11.2010) ОСОБА_1 продовжувала працювати до 18.09.2018 року. При цьому, в період з 01.01.2017 року по 11.06.2017 року була безробітною, з 12.06.2017 р. по 18.09.2018 року працювала ( місце роботи нечитабельний запис) (а.с. 11, 26).
Крім того, з трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що під № 47 міститься запис від 08.12.2016 р про звільнення позивачки за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності ІІ групи.
Згідно абз. 4 частини 4 ст. 42 статті 42 Закону №1058-ІV якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Зі змісту листа ГУ ПФУ в Одеській області від 04.04.2024 року № 1500-0305-8/51155 вбачається, що ОСОБА_1 звернулась з заявою від 17.01.2017 р. № 99 щодо перерахунку її пенсії.
Вказані обставини позивачкою та її представником під час розгляду справи не спростовані, або будь-яких пояснень з цього питання суду не надано.
Враховуючи, що після проведеного перерахунку пенсії по інвалідності у 2017 році, позивачка працювала лише у період з 12.06.2017 р. по 18.09.2018 року, що не складає 24 місяці страхового стажу, то суд погоджується з доводами ГУ ПФУ щодо не набуття ОСОБА_1 права на здійснення перерахунку пенсії при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують призначенню пенсії за віком, тобто за 2020-2022 р.
У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та " Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваної відмови, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
VIIІ. Розподіл судових витрат.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат на користь позивача не здійснюється. 
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,
вирішив:
У задоволення позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65012, ЄДРПОУ 20987385) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії. – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

.