23 квітня 2026 року

Справа № 646/12728/24 
Провадження № 2/646/1077/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

23.04.2026 року Основ`янський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого - судді Глоби М.М.,
за участю секретаря судового засідання – Борщ Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дочірнє підприємство ЖКК «Трест Житлобуд-1»,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі – ПрАТ «СК «Уніка») через представника звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в обґрунтування якої зазначило, що 18.07.2022 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_3 було укладено Договір експрес-страхування квартир та відповідальності № 032006/2103/0000073, предметом якого є страхування майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
10.03.2023 року відбулось залиття квартири АДРЕСА_2 . 
Відповідно до складеного акту, залиття вказаної квартири відбулось з вини власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 .
Як зазначено у звіті про незалежну оцінку вартості матеріального/майнового збитку № 10.04.2023 від 10.04.2023 року, вартість матеріального збитку становить 89580 грн. 79 коп.
Виконуючи умови договору добровільного експрес-страхування квартир та відповідальності № 032006/2103/0000073, на підставі заяви страхувальника та звіту про незалежну оцінку вартості матеріального/ майнового збитку від 10.04.2023 року, ПрАТ «СК «Уніка» було складено страховий акт № 10.04.2023 та виплачено страхове відшкодування страхувальнику у розмірі 87580 грн. 79 коп., суму якого, ПрАТ «СК «Уніка» просило стягнути з ОСОБА_2 разом зі сплаченим судовим збором в сумі 3028 грн. 00 коп. та витратами на правову (правничу) допомогу в сумі 8000 грн. 00 коп.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.03.2025 року позовні вимоги задоволені, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «СК «Уніка» шкоду, в сумі 87580 грн. 79 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. 00 коп.

30.04.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд вказаного судового рішення від 17.03.2025 року. 
ОСОБА_2 зазначив про помилкове застосування акту залиття квартири АДРЕСА_4 від 14.03.2023 року, на підставі якого було сформовано позовну заяву про відшкодування шкоди в порядку суброгації. Як зазначено в листі підприємства, в акті було помилково вказано квартиру АДРЕСА_3 , хоча фактичне залиття відбулось з квартири АДРЕСА_5 , належній ОСОБА_1 , що підтверджується актом про залиття приміщення (квартири) № 34-А від 14.03.2023 року. 

Ухвалою суду від 08.12.2025 року поновлено ОСОБА_2 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, заяву про перегляд рішення суду задоволено, скасовано вказане рішення суду від 17.03.2025 року, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 02.02.2026 року задоволено клопотання представника позивача, замінено неналежного відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_1 , залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дочірнє підприємство ЖКК «Трест Житлобуд-1».

У березні 2026 року ОСОБА_1 , у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК Україна, надала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона заперечує наведені позивачем обставини залиття квартири АДРЕСА_6 , їх правову оцінку та вимоги про відшкодування шкоди.
ОСОБА_1 звернула увагу на відсутність відомостей про результати власного огляду пошкодженого майна. Єдиним документом, на підставі якого її було залучено відповідачем є акт ДП ЖКК АТ «Трест Житлобуд – 1» від 14.03.2023 року № 34 А «Про залиття приміщення (квартири АДРЕСА_6 ».
Вважає, що вказаний акт не може виступати доказом обставини завдання нею шкоди залиттям, оскільки в ньому взагалі не визначені винні у залитті особи, а єдиною причиною залиття зазначено-вибухи спричинені агресією РФ, які відбувались 09.03.2023 року і пов`язані з цим вмикання та вимикання опалення та можливий перепад тиску у загальній рамці центрального опалення.
14.03.2023 року ДП ЖКК АТ «Трест Житлобуд – 1» склав акт № 34, в якому розгорнуто описано зовсім інші обставини залиття: чітко визначено винну особу – ОСОБА_2 , встановлено факт залишення ним без нагляду квартири, встановлено факт не здійснення своєчасної підготовки до експлуатації в осінньо-зимовий період, тощо. Таким чином, це не помилка у номері квартири, а свідоме спотворення фактів чи повністю недбале ставлення до їх фіксації.
В актах ДП ЖКК АТ «Трест Житлобуд – 1» взагалі відсутні посилання на документи, що були підставою для утворення комісії, затвердження її посадового чи персонального складу, визначення порядку діяльності та повноваження.
Зазначене дає обґрунтовані підстави для сумнівів в достовірності документів, складених ДП ЖКК АТ «Трест Житлобуд – 1» та компетентності її представників.
Позивач не надав результатів власного огляду пошкодженого майна, що, ймовірно, свідчить про його не проведення. Такий огляд передбачений п. 8.4.3 Додатку № 1 до договору страхування «Умови добровільного експрес-страхування квартир та відповідальності перед третіми особами». Це свідчить про недбалість позивача до питання встановлення обставин страхового випадку і прийняття рішення щодо відшкодування.
Акт № 34 А містить єдиний висновок про причини залиття – «причиною залиття, що трапилось на системі ЦО можливо були вибухи, спричинені агресією РФ».
У п. 5.1 Умов добровільного експрес-страхування квартир та відповідальності перед третіми особами, що є невід`ємною частиною договору страхування імперативно зазначено, що «страховиком в будь-якому випадку не відшкодовуються будь-які збитки страхувальника, що настали внаслідок війни, вторгнення військ, усякого роду воєнних дій, дії засобів ведення війни…».
Таким чином, виплати позивача фактично здійснені поза межами договору страхування майна, що унеможливлює застосування наслідків, передбачених ст. 993 ЦК України, зокрема щодо переходу права вимоги їх відшкодування.
Звертає увагу, що в акті № 34 А, взагалі не зазначена особа, відповідальна за завдані збитки, що також унеможливлює застосування ст. 993 ЦК України для пред`явлення вимог.
Розрахунок вартості збитків є сумнівним, оскільки здійснений позивачем виключно на підставі звіту про незалежну оцінку вартості майнового збитку, завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень і знаходиться за адресою АДРЕСА_1 від 10.04.2023 року, в якому в розділі 3 «Загальна характеристика об`єкту оцінки» оцінювачем прямо зазначено, що дослідження та вивчення об`єкту оцінки проводилось виключно по наданих замовником матеріалах справи та акту комісії. Тобто, оцінювач не проводив огляду пошкодженого майна особисто, не визначав кількісні показники пошкоджень, а лише користувався загальними описом за актом, що є сумнівним.
Просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, свої заперечення, викладені у відзиві, підтримує в повному обсязі.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлялась про місце і час судового засідання, надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, суд розглядає справу у відсутності відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як встановлено під час судового розгляду та фактично підтверджується матеріалами справи, 18.07.2022 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_3 було укладено Договір експрес-страхування квартир та відповідальності № 032006/2103/0000073, предметом якого є страхування майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18-23).

Відповідно до даних акту № 34 про залиття квартири АДРЕСА_2 вбачається, що вказане залиття квартири відбулось з вини власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 (а.с. 14-15). 

Згідно даних акту № 34 А про залиття приміщення (квартири) АДРЕСА_6 , власник квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_3 побачив залиття 10.03.2023 року о 03 год. 00 хв. і коли перекрили на загальній рамці ЦО у квартиру АДРЕСА_5 , яка знаходиться на 16 поверсі над квартирою АДРЕСА_7 , залиття зупинилось.
Власниці квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_1 не було вдома, доступу до квартири надано не було, тому перекрили ЦО на загальній рамці. Зв`язку по телефону з нею не було. При додатковому розслідуванні з`ясувалось, що квартира АДРЕСА_5 ОСОБА_1 на той період знаходилась у лікарні.
Причиною залиття, що трапилось на системі ЦО можливо були вибухи, спричинені агресією РФ, які відбувались 09.03.2023 року і тоді тимчасово вимикалось і опалення і світло, потім вмикалось. Можливо перепад тиску вплинув на те, що у загальній рамці пішла вода і вода пішла униз, на 15 поверх, де була розташована квартира АДРЕСА_7 . 
ДП ЖК АТ «Трест Житлобуд – 1» рекомендує власникам квартир АДРЕСА_7 та АДРЕСА_5 прийти до взаєморозуміння в ситуації, що склалась (а.с. 95).

Враховуючи наявність Договору страхування, страхувальник ОСОБА_3 , звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» з заявою про настання події з застрахованим майном та заявою на здійснення відшкодування шкоди, заподіяної в результаті затоплення квартири (а.с. 4).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості матеріального/майнового збитку № 10.04.2023 від 10.04.2023 року, вартість матеріального збитку становить 89580 грн. 79 коп. (а.с. 24-33).

ПрАТ «СК «Уніка» було складено страховий акт № 00557455 та виплачено страхове відшкодування ОСОБА_3 у розмірі 87580 грн. 79 коп. за угодою про погодження розміру виплати страхового відшкодування (а.с. 8-10).

Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Положеннями ст. 982 ЦК України визначено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Про те, яка саме подія визнається страховим випадком, детально зазначається у договорі страхування.

Обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає.

Статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Положеннями ст. ст. 319, 321 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 322 ЦК України також передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до умов договору експрес-страхування квартир та відповідальності № 032006/2103/0000073, предметом якого є страхування майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , страховим випадком у частині страхування є факт понесення збитків страхувальником внаслідок пошкодження, знищення чи втрати застрахованого майна в результаті настання подій (страхових ризиків), а саме: пожежі, підпалу, вибуху, удару блискавки, падіння пілотованих апаратів; стихійних лих (злива, шторм, ураган, буря, смерч, шквал, град, обвал скельної породи, каменепад, землетрус, повінь, паводок, водопілля, селевий потік, обвал, зсув, просідання грунту, падіння на застраховане майно метеоритів; пошкодження водою внаслідок аварії водопровідних, каналізаційних, опалювальних систем, підключених до них побутових пристроїв та проникнення води чи інших рідин із сусідніх приміщень, замерзання комунальних систем; крадіжки з проникненням (у тому числі слідами зламу), грабежу, розбою, вандалізму, падіння предметів, бою скла. Страховим випадком у частині страхування відповідальності є факт виникнення відповідальності страхувальника (у тому числі осіб, відповідальність яких застрахована за договором) відповідно до чинного законодавства України за відшкодування шкоди, заподіяної ним/ними життю, здоров`ю та/або майну третіх осіб під час користування застрахованим майном та/або проживання у застрахованій за договором квартирі (п. 5 договору).

Разом з тим, відповідно до п. 5.1.1 договору, страховим випадком в будь-якому випадку не відшкодовуються будь-які збитки страхувальника (утому числі в частині страхування відповідальності), що настали внаслідок війни, вторгнення військ, усякого роду воєнних дій (незалежно від того, була оголошена війна чи ні), дії засобів ведення війни, громадянської війни, заколоту, революції, повстання, бунту, страйку, локауту, народних заворушень, військового чи протиправного захоплення влади, терористичних актів, дій осіб, які діють за дорученням політичних організацій чи взаємодіють з ними, конфіскації, арешту, реквізиції, знищення або пошкодження майна за розпорядженням існуючого юридично чи фактично органу військової або цивільної влади, будь-яких терористичних актів, диверсії, заходів щодо їхнього придушення, попередження та інших антитерористичних дій, будь-якої анексії або окупації території, на якій знаходиться територія (місце) страхування, іншою державою із застосуванням сили, будь-яких дій збройних угруповань, з`єднань, груп найманців або регулярних збройних сил, які застосовують зброю, розбою, грабежів та мародерства, що прямо або опосередковано випливають з подій, зазначених у цьому пункті договору. При будь-якому позові, порушенні судової справи, процесу або будь-яких судових проваджень для надання сили позову за договором щодо збитку або пошкодження по даному виключенню, тягар доказу, що такий збиток або пошкодження не підпадає під дію цього виключення покладається на страхувальника.

У постанові Верховного Суду України від 23 квітня 2012 року у справі № 6-101цс11 зроблено висновок, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає.

Таким чином, з врахуванням змісту зазначених вище норм та встановлених обставин, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що залиття квартири АДРЕСА_6 відбулось саме з вини відповідача ОСОБА_1 - власниці квартири АДРЕСА_5 в цьому ж житловому будинку, а не в наслідок можливих вибухів, спричинених агресією РФ, які відбувались 09.03.2023 року і, як наслідок, тимчасового вимкнення опалення і світла, можливого перепаду тиску у загальній рамці будинку, як про це зазначено у акті комісії № 34 А про залиття приміщення (квартири) АДРЕСА_6 (а.с. 95).

Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави вважати, що суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Згідно з сталою практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити. 

Інші, наведені позивачем доводи в обґрунтування своєї позицій, не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, тому з відповідача на користь позивача не підлягають відшкодуванню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 22, 526, 611, 1161 ЦК України, суд - 

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дочірнє підприємство ЖКК «Трест Житлобуд-1» - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач – Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. О. Теліги, 6-В, корп. 4, код ЄДРПОУ 20033533.

Представник позивача – Білий Віталій Сергійович, адреса для листування: 08304, Київська область, м. Бориспіль, а/с 14, код ЄДРПОУ 44294772. 

Відповідач – ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя -