справа № 179/305/26 
провадження № 3/179/105/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року селище Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Кравченко О.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , 
за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2026 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з відділення поліції №1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №446834 від 21.02.2026, 28 листопада 2025 року о 23-00 годин в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного і фізичного характеру, а саме – ображав та бив руками, чим було завдано шкоду її фізичному та психічному здоров`ю. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.3 ст.173-2 КУпАП. 
До суду ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутність, з порушенням згоден. 
У відповідності до ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду даної категорії справ не є обов`язковою за умови належного сповіщення останнього про день, час та місце проведення судового засідання.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 був обізнаний щодо складання відносно нього протоколу та своєчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність на підставі наявних матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. 
Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частинами першою або другою цієї статті.
Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст173-2 КУпАП, ця особа протягом року має бути визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч. 2 ст.173-2 КУпАП та на неї має бути накладено адміністративне стягнення, і даний факт має бути підтверджений постановою суду, яка набрала законної сили.
В протоколі при викладенні суті адміністративного правопорушення, ОСОБА_1  інкримінується повторність вчинення правопорушення та його дії кваліфікуються за ч.3 ст.173-2 КУпАП.
Разом з цим в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази притягнення ОСОБА_1  протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 або ч. 2 ст.173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, а отже вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП не підтверджена належними та допустимими доказами. 
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; а також не вправі самостійно змінювати частину статті, за яку передбачена відповідальність, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу про адміністративні правопорушення України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі якщо відсутні події і склад адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, суд вважає, що матеріали справи в їх сукупності свідчать про відсутність належних, достатніх і допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч. 7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33, 401, 280, 282, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.
Судові витрати віднести на рахунок держави. 
На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя      О.Ю. Кравченко