Справа № 354/1595/25
Провадження по справі № 2/354/222/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року м. Яремче
Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Ваврійчук Т.Л.
за участю секретаря судового засідання Римарук-Штим`як М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (надалі- ПАТ «НАСК «ОРАНТА») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування в розмірі 267160,00 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 04.10.2024 року між ОСОБА_1 та ПАТ «HACK «ОРАНТА» був укладений договір №223902667 (на умовах визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV), предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв автомобіля «Ford MONDEO» реєстраційний номер НОМЕР_1 . 01.03.2025 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford MONDEO» д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_1 під час якої було заподіяно смерть пасажирам- ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідно до вироку Яремчанського міського суду Івано-Франківської області у справі №354/621/25 вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 року №3720-ІХ договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами». До ПАТ HACK «ОРАНТА» звернулись потерпілі з заявами про виплату страхового відшкодування. Відповідно до п.п.27.3, 27.4 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем на підставі страхового акту №ОЦВЗ-25-33-8466/2 від 14.10.2025 року було сплачено страхове відшкодування моральної шкоди в сумі 48000,00 грн. батькові померлого ОСОБА_2 ОСОБА_4 , яке розраховано наступним чином: з 1.01.2025 мінімальна заробітна плата в Україні становить 8000,00 грн на місяць (12 місяців х 8000,00 грн.=96000,00 грн/2 = 48 000,00 грн (одному з батьків). На підставі страхового акту № ОЦВ 3-2 5-З3-8466/3 від 14.10.2025 було сплачено страхове відшкодування в сумі 87260,00 грн матері потерпілого ОСОБА_2 . ОСОБА_5 , яке розраховано наступним чином: 1/2 моральної шкоди одному з батьків -48000,00 грн плюс витрати на поховання 39260,00 грн. Відповідно до страхового акту №ОЦВЗ-25-33-8464/2 від 16.10.2025 позивачем було сплачено страхове відшкодування моральної шкоди в сумі 96000,00 грн. матері померлого ОСОБА_3 . ОСОБА_6 , яке розраховане наступним чином: 12 місяців х на 8000,00 грн. 96000,00 грн. Окрім цього відповідно до страхового акту №ОЦВЗ-25-33-8464/3 від 16.10.2025 було сплачено страхове відшкодування в сумі 35900,00 грн.-витрати на поховання ОСОБА_3 ОСОБА_7 (платнику витрат на поховання згідно чеків від 06.03.2025 року). Таким чином, позивач як страховик, в порядку ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після виплати страхового відшкодування набув право на подання регресного позову до ОСОБА_1 , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Із урахуванням вищенаведеного позивач просив позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача страхове відшкодування у порядку регресу у сумі 267160,00 грн та понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 4007, 40 грн. 
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24.12.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Згідно розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №69 від 06.01.2026 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2026, у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Єрмак Н.В. (закінчення терміну її відрядження) вказану цивільну справу передано у провадження судді Ваврійчук Т.Л.
Ухвалою суду від 08.01.2026 вказану справу прийнято до провадження суддею Ваврійчук Т.Л. та призначено у ній підготовче судове засідання.
02.03.2026 представник відповідача подала до суду відзив на позов, в якому вказала, що ОСОБА_1 позов не визнає та просить у його задоволенні відмовити. Зазначено, що вироком Яремчанського міського суду від 25.09.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі. Цивільні позови у справі заявлені не були. Єдиним потерпілим у кримінальному провадженні в ході досудового розслідування було визнано ОСОБА_7 , який являється братом померлого ОСОБА_3 . Решта членів родин загиблих не виявили бажання набувати статус потерпілих у кримінальному провадженні. Докази на підтвердження цього містяться в матеріалах справи. Призначаючи покарання судом було враховано крім іншого наступні пом`якшуючі покарання обставини: відшкодування збитків потерпілому ОСОБА_7 , від якого в матеріалах справи міститься оригінал нотаріально посвідченої заяви про повне відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, та відсутність будь-яких претензій матеріального характеру; те, що крім водія ОСОБА_1 всі особи, які були пасажирами, перебували у стані алкогольного сп`яніння та добровільно сіли у транспортний засіб під керуванням відповідача. У ході досудового розслідування ОСОБА_1 доклав всіх зусиль щодо відшкодування завданих його діями збитків. Всі витрати, пов`язані як з упорядкуванням тіла померлого ОСОБА_3 у морзі, транспортуванням до місця проживання його родини, похованням та обрядовими процедурами оплатив ОСОБА_1 . А саме, ОСОБА_8 , цивільна дружина померлого отримала 30000,00 грн для поховання, Крім того за рахунок відповідача було придбано необхідну обрядову атрибутику та бальзамування на загальну суму 23150,00 грн. Потерпілому ОСОБА_7 було відшкодовано моральну та матеріальну шкоду в розмірі 6000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31.03.2025 становить 167700,00 грн. Дана сума грошових коштів була отримана потерпілим як повне відшкодування, за умови того, що в подальшому жодних претензій він мати не буде. ОСОБА_7 зазначав, що на ці гроші він має намір придбати квартиру для матері померлого - ОСОБА_6 , оскільки сам проживає за кордоном, та грошові кошти йому не потрібні. На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів на користь ОСОБА_6 , яка не була потерпілою у справі та ОСОБА_7 відповідач не визнає у повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди на користь померлого ОСОБА_2 , батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , виходячи лише з розміру середньої заробітної плати в Україні зазначено, що зі сторони ОСОБА_1 в ході досудового розслідування вживалися заходи для відшкодування збитків, завданих його діями, проте батьки померлого відмовилися як бути потерпілими у кримінальному провадженні, так і отримувати грошові кошти. Відповідно до правових позицій Верховного Суду, що викладені у постанові від 05.12.2022 у справі №214/7462/20 та від 23.10.2024 у справі №293/174/23 грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною, а визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи, має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її збагачення. Проте позивачем жодним чином не доведено спричинення моральної шкоди батькам потерпілого ОСОБА_2 на загальну суму 96000,00 грн, тому в даній частині позов також не підлягає до задоволення.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала через підсистему «Електронний суд» заяву, у якій просила розгляд даної справи проводити у її відсутності за наявними матеріалами.
Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву, у якій просила розглядати дану справу у її відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. 
Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 25.09.2025 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 7 років. 
Як встановлено вказаним вироком суду, 01.03.2025 приблизно об 17:50, в умовах дощу, водій ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим не міг реально оцінювати дорожню обстановку, керуючи автомобілем марки Ford Mondeo, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Мукачево Львів» по вул. Свободи у м. Яремче Надвірнянського району у напрямку м. Львів, порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.5., п. 1.10., п. 2.3. б, д, п. 2.9. а, п. 10.1., п. 12.1. проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не справився з керуванням, допустив занос автомобіля та його виїзд за межі проїзної частини дороги праворуч, де вчинив наїзд на бетонний стовп лінії електропередач, внаслідок чого відбулось перекидання автомобіля на дах.
У результаті порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажирка даного автомобіля ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого травматичного перелому тіла лівої ключиці, який відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень як таких, що не є небезпечні для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я;
пасажир ОСОБА_3 помер на місці події від закритої травми живота у вигляді розриву печінки, яка ускладнилася гострою крововтратою, а пасажир автомобіля ОСОБА_2 того ж дня в КНП « Яремчанська центральна міська лікарня» помер внаслідок закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому основи черепа, крововиливу під м`яку мозкову оболонку та забійної рани потиличної ділянки, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку, що і було безпосередньою причиною смерті.
Зазначений вирок не оскаржувався та набрав законної сили 28.10.2025. 
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії(бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Тому не підлягає доказуванню той факт, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 01.03.2025 по вул. Свободи у м. Яремче Надвірнянського району Івано-Франківської області сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 та з його вини.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс №223902667 від 04.10.2024 у страховій компанії ПАТ «HACK «ОРАНТА», забезпечений транспортний засіб Ford Mondeo, державний номерний знак НОМЕР_1 . Згідно умов договору, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 320000,00 грн, за шкоду заподіяну майну-160000,00 грн, розмір франшизи-2500,00 грн. Строк дії договору встановлено до 04.10.2024. 
Як вбачається із копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого Яремчанським Відділом ДРАЦС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 07.03.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 22.10.1997 батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які зареєстрували шлюб 20.01.2001, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , виданим 20.01.2001. 
Згідно товарних чеків ФОП ОСОБА_11 б/н від 02.03.2025 ОСОБА_5 понесені витрати на придбання ритуальних товарів для поховання на загальну суму 39260,00 грн.
Як вбачається із копії свідоцтва про смерть, виданого Лебединським Відділом ДРАЦС у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 10.03.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 22.11.2005 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вказані ОСОБА_12 та ОСОБА_6 .
Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 14.09.2010 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 оголошено померлим. 
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого повторно 10.07.2024, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вказані ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Згідно товарних чеків ФОП ОСОБА_15 б/н від 06.03.2025 платником ОСОБА_7 понесені витрати на придбання ритуальних товарів для поховання на суму 21900,00 грн, витрати на копання ями, погрузка, вигрузка у сумі 14000,00 грн та 3500,00 грн витрати на послуги автобуса. Факт оплати зазначених послуг підтверджується фіскальними чеками Бюро ритуальних послуг ФОП ОСОБА_15 від 28.03.2025 на суму 21900,00 грн на придбання товарів для поховання та на суму 14000,00 грн-ритуальна атрибутика. 
20.03.2025 представник по довіреності батьків потерпілого ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із завою про виплату страхового відшкодування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за фактом ДТП, що мала місце 01.03.2025 за участю застрахованого транспортного засобу Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: матері ОСОБА_5 моральної шкоди у сумі 48000,00 грн та витрат на поховання у розмірі 39260,00 грн та батькові ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 48000,00 грн.
Окрім цього, 20.03.2025 представник по довіреності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із завою про виплату страхового відшкодування за фактом ДТП, що мала місце 01.03.2025 за участю застрахованого транспортного засобу Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: матері загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_6 моральної шкоди у сумі 96000,00 грн та ОСОБА_7 витрат на поховання у розмірі 39400,00 грн.
ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснено розрахунок страхового відшкодування та 16.10.2025 затверджено Страховий акт №ОЦВЗ-25-33-8466/2 про виплату ОСОБА_4 відповідно до договору №223902667 від 04.10.2024 моральної шкоди, завданої внаслідок смерті потерпілого ОСОБА_2 у сумі 48000,00 грн, що розрахована виходячи із розміру місячної заробітної плати на дату настання страхового випадку у розмірі 8000,00 грн.
Зазначене страхове відшкодування виплачене згідно платіжної інструкції №63003 від 16.10.2025.
Окрім цього, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснено розрахунок страхового відшкодування та 16.10.2025 затверджено Страховий акт №ОЦВЗ-25-33-8466/3 про виплату ОСОБА_5 відповідно до договору №223902667 від 04.10.2024 шкоди, завданої внаслідок смерті потерпілого ОСОБА_2 у сумі 87260,00 грн, з яких: 48000,00 грн моральна шкода, що розрахована виходячи із розміру місячної заробітної плати на дату настання страхового випадку у розмірі 8000,00 грн, та 39260,00 грн понесені витрати на поховання. 
Зазначене страхове відшкодування виплачене згідно платіжної інструкції №63023 від 16.10.2025. 
Також ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснено розрахунок страхового відшкодування та 16.10.2025 затверджено Страховий акт №ОЦВЗ-25-33-8464/2 про виплату ОСОБА_6 відповідно до договору №223902667 від 04.10.2024 моральної шкоди, завданої внаслідок смерті потерпілого ОСОБА_3 у сумі 96000,00 грн, що розрахована виходячи із розміру місячної заробітної плати на дату настання страхового випадку у розмірі 8000,00 грн.
Зазначене страхове відшкодування виплачене згідно платіжної інструкції №63002 від 16.10.2025. 
Окрім цього ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснено розрахунок страхового відшкодування та 16.10.2025 затверджено Страховий акт №ОЦВЗ-25-33-8464/3 про виплату ОСОБА_7 відповідно до договору №223902667 від 04.10.2024 витрат на поховання ОСОБА_3 у розмірі 35900,00 грн.
Зазначене страхове відшкодування виплачене згідно платіжної інструкції №63004 від 16.10.2025. 
Дослідженням матеріалів кримінального провадження №12025090000000203 від 02.03.2025 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК україни (справа №354/621/25) встановлено, що потерпілими у даному провадженні були визнані ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . 
У матеріалах кримінального провадження міститься оригінал заяви ОСОБА_7 від 31.03.2025, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського управління юстиції Яремко Р.Є., за реєстром №1686, в якій останній вказав, що будь-яких претензій матеріального та морального харакрету до ОСОБА_1 не має та у подальшому мати не буде, від заявлення цивільного позову у кримінальному провадженні за ч.4 ст.286-1 КК України відмовляється.
Також у матеріалах даного провадження міститься заява ОСОБА_4 від 24.03.2025, в якій останній повідомив старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області про те, що ні він, ні його дружина не мають жодних претензій до ОСОБА_1 з приводу загибелі внаслідок ДТП 01.03.2025 їхнього сина ОСОБА_2 , не потребують матеріального відшкодування та не бажають виступати потерпілими у кримінальному провадженні.
23.06.2025 ОСОБА_4 подав у рамках даного кримінального провадження заяву, в якій вказав про те, що має намір отримати страхове відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП зі страхової компанії винуватця. 
Згідно долучених відповідачем розписок від 31.03.2025 та 04.03.2025 ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_16 в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП 01.03.2025 грошові кошти у розмірі 6000 доларів США, співмешканка ОСОБА_3 ОСОБА_8 , отримала від ОСОБА_16 грошові кошти у сумі 30000,00 грн для організації транспортування тіла загиблого чоловіка до місця поховання, медичний працівник судово-медичної експертизи ОСОБА_17 отримала кошти у сумі 3200,00 грн за послуги одягання та бальзамування померлого ОСОБА_3 .
Згідно долучених відповідачем накладних ФОП ОСОБА_18 від 01.03.2025 вартість ритуальних товарів, а саме: домовина, подушка, наволочка, покривало, одяг, перевезення складає 16300,00 грн, хрест коштує 3650,00 грн. Прізвище отримувача та платника у зазначених накладних не вказане.
До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує наступні норми права.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Статтею 1168 ЦК України визначено, що  моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Предметом договору страхування за ст.980 ЦК України є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.
Відповідно до ч.1 ст.984 ЦК України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.
Статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно зі ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час розгляду справи врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №3720-IX від 21.05.2024 (надалі-Закон №3720-IX).
За приписами ч.2 ст.4 Закону №3720-IX об`єктом страхування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку.
Відповідно до ст.5 Закону №3720-IX страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб.
Згідно п.6 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону №3720-IX договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами.
Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004, що був чинним на день набрання чинності договором №223902667 від 04.10.2024 (надалі -Закон №1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 
Згідно п.23.1 ст.23 Закону №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Відповідно до положень п.п.27.3-27.5 ст.27 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.
Згідно п.36.1 ст.36 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). 
Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону №1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Згідно п.п.»а» п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону №1961-IVстраховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 8000 гривень.
Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому, за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України) та виникає нове (регресне) зобов`язання в порядку статті 1191 ЦК України.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок стягнення коштів, виплачених страховиком на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена страхувальника або водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У даному випадку вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області 25.09.2025, який набрав законної сили, встановлено, що дорожньо-транспортна пригода що мала місце 01.03.2025 та внаслідок якої загинули пасажири автомобіля Ford Mondeo, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сталася з вини відповідача ОСОБА_1 . 
Таким чином, у позивача, як страховика винуватця ДТП виник обов`язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №223902667 від 04.10.2024.
Судом встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» належним чином виконало свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування та здійснило виплату моральної шкоди та витрат на поховання батькам загиблого потерпілого ОСОБА_2 , а також матері та особі, яка понесла витрати на поховання загиблого потерпілого ОСОБА_3 у розмірі визначеному ст.27 Закону №1961-IV.
Розмір шкоди, завданої з вини відповідача ОСОБА_1 та відшкодованої позивачем, підтверджується долученими до справи належними доказами. 
Отже, позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, тобто до відповідача. 
У силу положень ч.6 ст.55 КПК України у разі, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Той факт, що батьки загиблого у ДТП ОСОБА_2 та мати загиблого ОСОБА_3 не були визнані потерпілими у кримінальному провадженні 12025090000000203 від 02.03.2025 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України не спростовує наявність у них права на отримання страхових виплат у зв`язку зі смертю потерпілих в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від страховика винуватця даної дорожньо-транспортної пригоди. 
Посилання відповідача на те, що під час розгляду кримінального провадження він повністю відшкодував шкоду, завдану внаслідок загибелі потерпілих, не спростовують правомірність здійснених ПАТ «НАСК «ОРАНТА» страхових виплат моральної шкоди батькам потерпілих та підтверджених належними доказами витрат на поховання, у розмірі та в порядку, визначеному ст.27 Закону №1961-IV, який діяв на день набрання чинності укладеного ОСОБА_1 із позивачем договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №223902667 від 04.10.2024 та не можуть слугувати належною підставою для відмови у даному позові.
При цьому суд звертає увагу на те, що відповідачем не заперечується той факт, що ним не здійснювалось будь-яке відшкодування завданої шкоди батькам загиблого ОСОБА_2 , а також не спростовано належними доказами розмір понесених ОСОБА_5 витрат на поховання сина. 
Також відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту відшкодування ним завданої шкоди матері загиблого ОСОБА_3 , так як долучені докази свідчать про отримання відшкодування потерпілим ОСОБА_7 . 
Водночас долучені до відзиву докази також не підтверджують факт відшкодування відповідачем понесених ОСОБА_7 витрат на поховання потерпілого ОСОБА_3 , виплату яких здійснено страховою компанією за заявою потерпілого від 20.03.2025. 
Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, враховуючи те, що вина відповідача ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у настанні дорожньо-транспортної пригоди 01.03.2025 встановлена вироком суду, що набрав законної сили, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», яке здійснило виплату страхового відшкодування за шкоду заподіяну смертю потерпілих, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача в порядку регресу витрат, пов`язаних зі страховою виплатою в розмірі 267160,00 грн. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача 4007,40 грн. сплаченого судового збору.
Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 289, 354 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди-задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»в порядку регресу, витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 267160 (двісті шістдесят сім тисяч сто шістдесят) гривень 00 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» сплачений судовий збір у розмірі 4007 (чотири тисячі сім) гривень 40 коп. 
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», місцезнаходження: 02081, вул. Здолбунівська, 7-Д, м. Київ, код ЄДРПОУ: 00034186, IBAN: НОМЕР_7 в АТ «Банк Кредит Дніпро».
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 .
Повне судове рішення складено 13 квітня 2026 року.

Головуючий суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК