Справа № 471/1008/25
Провадження №2/471/68/26 
Номер рядка звіту 40

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 березня 2026 р.  Братський районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді – Жили Н.М.,
з участю секретаря судового засідання – Холоденко І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.11.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено Кредитний договір № 117509597 (далі – Кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора.
Відповідно до умов Кредитного договору, 11.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 7000 грн на банківську карту, яку відповідач вказала у Заявці при укладенні Кредитного договору. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. 
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №28/1118-01. У подальшому до цього Договору факторингу укладалися Додаткові угоди, в тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу №28/1118-01. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання вказаного Договору факторинг ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підписали Реєстр прав вимоги № 267 від 16.01.2024, за яким від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 
31.07.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 31/0724-01 . ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання цього Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 2 від 31.07.2024 до Договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 р., за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
08.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників № б/н від 08.07.2025 р. за Договором факторингу № 08/07/25-Е від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 33 797,40 грн.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором на момент подання позовної заяви становить 33 797,40 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту – 7 000,00 грн; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 26797,40 грн; заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) - 0,00 грн.
З огляду на викладене, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 117509597 від 11.11.2021 року у розмірі 33797,40 грн., судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.
Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 12.09.2026 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві просить розглянути справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю та пояснила, що Кредитний договір не укладала. Можливо це сталося через те, що нею були втрачені документи. Восени 2023 року вона в приміщені магазину в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області забула пакет, в якому були її документи (паспорт, пенсійне посвідчення, довідка про ІПН, довідка про банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» для оформлення допомоги), банківська картка АТ «Ощадбанк», на яку отримувала пенсію, банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» (кредитна) та телефон. Коли повернулася з дому до магазину того ж дня, забутого нею в магазині пакету вже не було. В поліцію з цього приводу не зверталася. Приблизно через три тижні у двір за місцем її проживання їй підкинули паспорт, пенсійне посвідчення, банківську картку АТ «Ощадбанк», на яку вона отримувала пенсію, але на той час вона вже отримала нову банківську картку. Телефон та кредитну банківську картку їй ніхто не повернув. Після ознайомлення з позовною заявою та доданими до неї документами, вона звернулася до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та пояснила, що кредит не брала, на що їй порадили звернутися до поліції, а також запропонували стягнення заборгованості невеликими сумами. Після вказаного звернення до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», вона до поліції з приводу втрати вищевказаних речей не зверталася, вважає що в цьому не має сенсу, так як пройшло понад два роки. 
Під час розгляду справи по суті встановлено, що 11.11.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали Договір кредитної лінії № 117509597 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а. с. № 14-23).
Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 7 000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».
11.11.2023 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу шляхом ініціювання через банк провайдер грошові кошти в сумі 7 000,00 грн. на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 , яку відповідач вказала у Заявці при укладенні Кредитного договору, що підтверджується платіжним дорученням №6d179e223-a066-4863-a8ad-4cda2e188ee5 від 11.11.2023 року та довідкою, виданою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. № 46, 48). 
Згідно та інформації, наданої АТ «Ощадбанк» на ухвалу суду, на ім`я ОСОБА_1 емітовано банківську платіжну картку в установі АТ «Ощадбанк» для обслуговування банківського рахунку, на який було зараховано кошти в сумі 7 000 грн (а. с. № 132-136). 
Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання надати грошові кошти виконало в повному обсязі.
В свою чергу відповідач не виконала свого обов`язку за Кредитним договором та не повернула наданий їй кредит в строки, передбачені Кредитним договором. 
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) був укладений Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах права вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнтаза плату на умовах, визначених цим Договором. Строк дії цього договору закінчувався 28 листопада 2019 року (а.с. № 55-58). 
31.12.2020 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2021. (а. с. № 61-64).
31.12.2021 р. між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду №27 від 31.12.2021 р. до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії Договору продовжено до 31.12.2022 р..(а. с. № 66).
31.12.2023 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду №32 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, згідно до умов якої строк дії Договору продовжено до 31 грудня 2024 року. (а. с. № 67).
Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №267 від 16.01.2024 р. до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р. ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №117509597 від 11.11.2023 р. на загальну суму 16 483,60 грн (а. с. № 68-69).
31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Фактор) укладено Договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах права вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Строк дії цього договору закінчувався 31.12.2024 року. (а. с. № 71-74). 
Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 31.11.2024 р. до Договору факторингу № 31/0724-01 р. від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №117509597 від 11.11.2023 р. на загальну суму 33797,40 грн. (а.с. № 76-77).
08.07.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Клієнт) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (Фактор) уклали Договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а. с. № 79-82).
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.25 р. до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №117509597 від 11.11.2023 р. на загальну суму 33797,40 грн (а.с. № 84-85).
Згідно Виписки з особового рахунку за Кредитним договором №117509597 від 11.11.2023 р., наданої позивачем, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за Кредитним договором станом на 31.07.2025 (включно) складає 33797,40 грн, з яких:
- прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 7 000 грн;
- прострочена заборгованість за процентами становить - 26797,40 грн;
- строкова заборгованість за сумою кредиту – 0,00 грн;
- строкова заборгованість за проценами – 0,00 грн;
- заборгованість за штрафними санкціями – 0,00 грн (а.с. № 93).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості
Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦПК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 16.12.2020 р. у справі №561/77/19. 
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 4, ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 вказаного Закону визначено яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції.
Так, згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.1 ст. 1054 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Відповідно ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Під час розгляду справи відповідач не визнала позовні вимоги повністю, заперечувала щодо укладення нею Кредитного договору з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», натомість не надала суду доказів на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог та спростування доводів позивача. Також відповідач не клопотала про витребування доказів судом у порядку, передбаченому ЦПК України, про допит свідків. 
Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача .
Згідно платіжної інструкції в національній валюті № 21743 від 25 серпня 2025 року при зверненні до суду з вищевказаним позовом позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень (а. с. № 9).
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Витрати позивача на професійну правничу становлять 7000 гривень та складаються з наступного: 
- складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 117509597 від 11.11.2023 р.: 2 год.- 5000,00 грн;
- вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Кредитним договором № 117509597 від 11.11.2023 р.: 2 год. - 1000 грн;
- підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів: 1 год. - 500 грн;
- підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів - 1год, 500 грн, що підтверджується Договором про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025 р., Додатковою угодою №25770748225 до Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025 року, Актрм прийму-передачі наданих послуг, копії яких надані позивачем (а.с. № 94-95, 96, 97).
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 гривень. 
Керуючись ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 11, 205, 207, 512, 514, 516, 526, 527, 530, 610, 612, 626, 627, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 133, 137, 141, 229, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРОПОУ: 42986956) заборгованість за Договором кредитної лінії №117509597 від 11.11.2023 року в розмірі 33 797,40 грн (тридцять три тисячі сімсот дев`яносто сім гривень сорок копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРОПОУ: 42986956) судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір - 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та витрати на професійну правничу допомогу - 7 000 (сім тисяч) гривень.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», адреса: м. Київ вул. Алматинська, буд. 8, офіс 310а,ЄДРПОУ: 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя		 Жила Н. М.