СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2026 року Справа № 480/2940/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2940/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якій просить:
1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №183450014138 від 02.04.2025р. про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах .
2. Зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, періоди роботи дояркою з 21.09.1999р. до 26.03.2001 р. та з 03.05.2002 р. до 31.12.2009 р. згідно записів у трудовій книжці, а також довідки від 16.11.2020р. №1/454, виданої Державним підприємством «Дослідне господарство Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України», та призначити пенсію за віком на пільгових умовах, як жінці, яка працювала дояркою/оператором машинного доїння понад 20-ти років, на підставі поданої заяви від 26 березня 2025 р.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка станом на 26.03.2025 мала страховий стаж 39 років 3 місяці 29 днів, з них: 21 рік 8 місяців 18 днів – стаж роботи дояркою/оператором машинного доїння, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.
Вважаючи, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки працювала дояркою/оператором машинного доїння понад 20-ти років та досягла віку понад 50-ти років (фактично 54 роки 11 місяців) 26 березня 2025 року, позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення пенсії. До заяви додала документи, що підтверджують страховий та пільговий стаж.
З урахуванням принципу екстериторіальності, заява була опрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області і рішенням від 02.04.2025 № 183450014138 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах в зв`язку з недосягненням необхідного пенсійного віку та за відсутністю необхідного стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.
Вважаючи, що дане рішення, винесене відповідачем порушило її права та інтереси, звернулась до суду з даним позовом.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями даний позов розподілено судді Осіповій О.О.
Ухвалою суду від 14.04.2025 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області надано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.03.2025 у віці 54 роки звернулася до територіального органу Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком відповідно п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV. Згідно принципу екстериторіальності засобами програмного забезпечення заяву позивача розподілено для опрацювання на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. 
При розгляді заяви позивача відповідач виходив з того, що пенсійний вік, визначений п.5 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 55 років, а необхідний стаж роботи дояркою/оператором машинного доїння – 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.
У спірному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 39 років 3 місяці 29 днів, а стаж роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, становить 10 років 10 місяців 16 днів. За доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 21.09.1999 по 26.03.2001 та з 03.05.2002 по 31.12.2009 згідно довідки №1/454 від 16.11.2020, оскільки відповідно до акту перевірки № 4252/10.02-02 від 01.12.2020 норми обслуговування тварин в господарстві підтверджено лише з 01.01.2010.
Отже, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку (55 років) та за відсутністю необхідного стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення (20 років), позивачці відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах.
Представник відповідача стверджує, що Головне управління ПФУ у Вінницькій області діяло в межах повноважень визначених чинним законодавством, а тому відсутні правові підстави вважати, що вчинено будь-які протиправні дії відносно позивача (а.с. 33-35).
У зв`язку зі звільненням ОСОБА_2 з посади судді Сумського окружного адміністративного суду на підставі Указу Президента України № 958/2025 від 13.12.2025 та наказу голови Сумського окружного адміністративного суду від 08.01.2026 за № 5-ОС та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено судді Прилипчуку О.А.
Ухвалою суду від 19.01.2026 прийнято справу № 480/2940/25 до свого провадження, розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області у якості співвідповідача до участі у даній справі.
Сторонам копію ухвали надіслано до електронного кабінету через систему "Електронний суд", документ доставлено до їх електронних кабінетів 20.01.2026 (а.с. 43, 44, 45).
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області відзиву на позовну заяву не надано.
Ухвалою суду від 03.02.2026 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області надати суду копію заяви, з якою позивачка звернулась за призначенням пенсії.
На виконання вказаної ухвали Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області надало суду витребувані документи.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що 26.03.2025 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 53). 
З урахуванням принципу екстериторіальності, заява була опрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області та рішенням від 02.04.2025 № 183450014138 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах в зв`язку з недосягненням необхідного пенсійного віку та за відсутністю необхідного стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.
При цьому, відповідач послався на те, що пенсійний вік, визначений п.5 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 55 років, а необхідний стаж роботи дояркою/оператором машинного доїння – 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.
У рішенні зазначено, що страховий стаж становить 39 років 3 місяці 29 днів, а стаж роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, становить 10 років 10 місяців 16 днів. За доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 21.09.1999 по 26.03.2001 та з 03.05.2002 по 31.12.2009 згідно довідки № 1/454 від 16.11.2020, оскільки відповідно до акту перевірки № 4252/10.02-02 від 01.12.2020 норми обслуговування тварин в господарстві підтверджено лише з 01.01.2010.
Отже, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку (55 років) та за відсутністю необхідного стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення (20 років), позивачці відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах (а.с. 8).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Загальні засади державного пенсійного забезпечення визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон), який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Порядок та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначено в статті 13 Закону.
Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року N 1-р/2020 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), зокрема, статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII, та вирішено, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаній нормі.
Таким чином, з 23.01.2020 при вирішенні питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи Пенсійного фонду України, зокрема і відповідач у справі, мають керуватися вказаною нормою в редакції до внесення змін Законом N 213-VIII.
Відповідно п. «д» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (в редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015р. №213-VII) - на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи - жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.
У спірних правовідносинах станом на день звернення з заявою про призначення пенсії позивач досягла віку 54 роки 11 місяців, а отже відмова у призначенні пенсії на пільгових умовах з підстав недосягнення пенсійного віку є протиправною.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 21.09.1999 згідно наказу №113-к від 21.09.1999 позивач була прийнята на роботу дояркою комплексу великої рогатої худоби Сумської обласної державної сільськогосподарської дослідної станції, де працювала до 26.03.2001 до переведення на іншу посаду.
З 03.05.2002 згідно наказу №68-к від 30.04.2002 позивач переведена дояркою комплексу великої рогатої худоби Сумського інституту агропромислового виробництва (підприємство було створене внаслідок реорганізації Сумської обласної державної сільськогосподарської дослідної станції).
В подальшому відбувалися реорганізації та зміни назв підприємства, про що є відповідні записи в трудовій книжці. З 01.12.2011 та по цей час воно має назву Державне підприємство «Дослідне господарство Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України».
З 01.12.2016 позивач була переведена оператором машинного доїння племзаводу з розведення великої рогатої худоби згідно наказу № 63-к від 30.11.2016.
13.06.2022 звільнена з роботи за власним бажанням за ст.38 КЗпП України згідно наказу № 37-к від 13.06.2022 (а.с. 12-16).
Згідно довідки Державного підприємства «Дослідне господарство Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» від 16.11.2020 № 1/454 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на вказаному підприємстві дояркою/оператором машинного доїння з 21.09.1999 (наказ № 113-к від 21.09.1999) по 26.03.2001 (наказ № 68-к від 30.04.2002) по теперішній час. ОСОБА_1 працювала повний робочий день і повністю виконувала встановлені норми обслуговування тварин: при нормі обслуговування тварин в господарстві 55 гол. обслуговує 68 гол. (а.с. 11).
Дані обставини дають підстави стверджувати, що позивач була безпосередньо зайнята в тваринництві протягом повного календарного року з повним робочим днем та повним робочим тижнем.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно матеріалів справи, на час звернення з заявою до відповідача позивач мала достатній стаж (більше 20 років на роботах дояркою (оператором машинного доїння) на підприємстві сільського господарства), для призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «д» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який підтверджений трудовою книжкою, довідкою Державного підприємства «Дослідне господарство Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» від 16.11.2020 № 1/454.
Водночас, як слідує зі змісту оскаржуваного рішення, підставою для не зарахування відповідачем до пільгового стажу роботи позивача періодів її роботи дояркою з 21.09.1999 по 26.03.2001, з 03.05.2002 по 31.12.2009, слугувала відсутність підтвердження первинними документами щодо встановлення факту виконання норм обслуговування тварин.
Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, Кабінет Міністрів України не визначав порядок встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно до цього, нормою обслуговування належить вважати певну кількість голів корів або свиней, закріплених за робітницею, яку вона зобов`язана обслужити упродовж установленого робочого дня (зміни) у визначених організаційно-технічних умовах. А відтак, ураховується виконання норм обслуговування, встановлених на рівні, не нижчому від технічно обґрунтованих норм. В свою чергу, до технічно обґрунтованих норм належать: типові міжгалузеві і галузеві (відомчі) норми обслуговування, затверджені в установленому порядку; норми обслуговування, встановлені на підставі типових міжгалузевих і галузевих (відомчих) нормативів часу на окремі роботи (операції) з урахуванням організаційно-технічних умов обслуговування великої рогатої худоби і свиней у цьому господарстві. Відповідно, саме адміністрація господарства подає до органу Пенсійного фонду довідку про стаж роботи дояркою (оператором машинного доїння), свинаркою-оператором і про виконання встановлених норм обслуговування.
Разом з тим, не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах, та не затвердження (та як наслідок відсутність відповідних підтвердних документів) норм обслуговування тварин для доярок господарства за вищевказані роки на відповідних підприємствах, де працювала позивач, на думку суду, не може свідчити про невиконання нею таких норм та не спростовує факту виконання позивачем повний робочий день робіт за посадою доярка, в тому числі по догляду за тваринами, що перебували в її обслуговуванні.
Таким чином, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача щодо не зарахування позивачу до пільгового стажу спірних періодів роботи за умови відсутності первинних документів виконання норм обслуговування тварин, оскільки усі вищенаведені обставини, на переконання суду, свідчать про наявність у позивачки права на пенсію згідно п. «д» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
При цьому підтвердженням (доказом) того, що позивач працювала повний робочий день дояркою на підприємстві сільського господарства більше 20 років є записи в її трудовій книжці та наявна у матеріалах справи довідка, що відповідають вимогам законодавства і не потребує інших способів доведення цього факту.
Позивачем надано докази, які не спростовані відповідачем, про те, що вона має право на призначення пенсії з підстав, передбачених п. «д» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак, відповідачем протиправно не враховано пільговий стаж за періоди роботи з 21.09.1999 по 26.03.2001, з 03.05.2002 по 31.12.2009.
Вказана позиція також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 22.03.2018 по справі №208/235/17 (2-а/208/105/17) та постанові від 17.04.2018 по справі №668/3386/15-а.
Слід зауважити, що відсутність підтверджуючих документів про встановлення норм і виробітку показників по обслуговуванню тварин за спірні періоди не може свідчити про їх невиконання позивачем.
Доказів зворотного судом не здобуто та відповідачем не надано.
Враховуючи викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №183450014138 від 02.04.2025 прийнято помилково, без підрахунку належним чином пільгового стажу позивача із врахуванням даних стосовно періодів її роботи з 21.09.1999 по 26.03.2001 та з 03.05.2002 по 31.12.2009 на Державному підприємстві «Дослідне господарство Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України», а тому підлягає скасуванню в судовому порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях на тому, що правосуддя не повинно бути ілюзорним і має забезпечувати реальний захист прав особи і гарантії того, що справу буде вирішено остаточно рішенням в судовому провадженні (рішення від 09 грудня 2010 року у справі “Буланов та Купчик проти України”, від 13.02.2011 року у справі Чуйкіна проти України).
Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 наголосив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (п.9 абз.10).
Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 у справі №826/4418/14 була сформована правова позиція, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.
Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникало б необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
З метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, періоди роботи дояркою з 21.09.1999 по 26.03.2001 та з 03.05.2002 до 31.12.2009 на Державному підприємстві «Дослідне господарство Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України».
Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, як жінці, яка працювала дояркою/оператором машинного доїння понад 20-ти років, на підставі поданої заяви від 26 березня 2025 року, суд зазначає наступне.
Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.
Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.09.2019 у справі №818/985/18 та від 26.12.2019 у справі №810/637/18.
Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17 зазначено, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.
За таких обставин, суд, з метою ефективного поновлення прав позивача, керуючись приписами частини другої статті 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 26.03.2025 та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням висновків суду.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, але даний спір виник внаслідок неправомірних дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, відповідно до норми ч. 8 ст. 139 КАС України, саме з нього підлягає стягненню на користь позивача у повному обсязі сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 02.04.2025 №183450014138 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, періоди роботи дояркою з 21.09.1999 по 26.03.2001 та з 03.05.2002 до 31.12.2009 на Державному підприємстві «Дослідне господарство Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, Вінниця, Вінницький район, Вінницька область, 21005, ідентифікаційний код 13322403) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 26.03.2025 та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням висновків суду.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, Вінниця, Вінницький район, Вінницька область, 21005, ідентифікаційний код 13322403) судовий збір у розмірі 968,96 грн. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   О.А. Прилипчук