ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"17" квітня 2026 р. Справа № 924/1221/25 
м. Хмельницький 
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Гайдуку Д.О., розглянувши матеріали справи
за позовом заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах Хмельницької обласної державної адміністрації
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Саман-Глей"
про розірвання договору тимчасового користування лісами від 17.09.2018, укладеного між Агрофірмою "Проскурів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Саман-Глей" на підставі розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2016 №323/2016-р та повернення земельної ділянки лісового фонду 

Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Омелянчук О.В.
від прокуратури: Гричанюк В.А.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 17.04.2026 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.
12.12.2025 на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Саман-Глей" про:
1. Розірвання договору тимчасового користування лісами від 17.09.2018, укладеного між Агрофірмою "Проскурів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Саман-Глей" на підставі розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2016 №323/2016-р;
2. Зобов`язання повернути лісову ділянку площею 3,475 га у стані, придатному для ведення лісового господарства, що розташована в межах земельної ділянки лісового фонду з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 площею 66,9 га на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, Хмельницькій обласній військовій адміністрації.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2025 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.
Ухвалою суду від 17.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою встановлено строки для подачі відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив, визначено дату проведення підготовчого засідання у справі.
05.01.2026 через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву до 14.01.2026. 
14.01.2026 через електронний кабінет надійшов відзив. 
Судом у підготовчому засіданні 15.01.2026 постановлено ухвали, з занесенням до протоколу судового засідання, про продовження відповідачу строку для подання відзиву до 14.01.2026, встановлення прокуратурі та позивачу строку для подання відповідей на відзив до 23.01.2026, встановлення відповідачу строку для подання заперечень на відповідь на відзив до 27.01.2026, продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 11:30 год. 29.01.2026 року.
Ухвалою суду від 15.01.2026 повідомлено Хмельницьку обласну державну адміністрацію про дату, час та місце підготовчого засідання у справі.
26.01.2026 через підсистему "Електронний суд" отримано відповідь на відзив. 
29.01.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, заява про закриття провадження у справі та заперечення на відповідь на відзив.
Судом у підготовчому засіданні 29.01.2026 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про задоволення клопотання відповідача та відкладення підготовчого засідання на 11:00 год. 17.02.2026 року.
Ухвалою суду від 29.01.2026 повідомлено Хмельницьку обласну державну адміністрацію та ТОВ "Саман-Глей" про дату, час та місце підготовчого засідання у справі.
Судом у підготовчому засіданні 17.02.2026 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті у судовому засіданні на 10:00 год. 10.03.2026 року.
Ухвалою суду від 17.02.2026 повідомлено Хмельницьку обласну державну адміністрацію про дату, час та місце судового засідання у справі.
19.03.2026 через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату.
В судових засіданнях 10.03.2026, 19.03.2026 та 02.04.2026 постановлено ухвали, з занесенням до протоколів судових засідань, про оголошення перерви в судовому засіданні загалом до 12:30 год. 07.04.2026.
Ухвалами суду від 10.03.2026, від 19.03.2026 та від 02.04.2026 повідомлено Хмельницьку обласну державну адміністрацію та ТОВ "Саман-Глей" про дату, час та місце судових засідань у справі.
В судовому засіданні 07.04.2026 судом відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 219 ГПК України відкладено ухвалення та проголошення судового рішення у справі №924/1221/25 на 11:30 год. 17.04.2026. Ухвалою суду від 07.04.2026 повідомлено Хмельницьку обласну державну адміністрацію про дату ухвалення та проголошення судового рішення у справі №924/1221/25.

Виклад позицій учасників судового процесу.
Заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Саман-Глей" про розірвання договору тимчасового користування лісами від 17.09.2018 на підставі розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2016 №323/2016-р та зобов`язання повернути лісову ділянку площею 3,475 га у стані, придатному для ведення лісового господарства, що розташована в межах земельної ділянки лісового фонду з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 площею 66,9 га на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, Хмельницькій обласній державній адміністрації.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2016 №323/2016-р між Агрофірмою "Проскурів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Саман-Глей" 17.09.2018 було укладено договір тимчасового користування лісами від 17.09.2018, дія якого була продовжена до 05.08.2026 згідно з додатковою угодою від 01.09.2021 до договору. В подальшому на підставі рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.10.2024 №924/1351/20 (924/529/24) припинено право постійного користування Агрофірми "Проскурів" земельною ділянкою з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 площею 66,9 га на території Розсошанської сільської ради, на якій перебуває спірна лісова ділянка передана за договором від 17.09.2018 відповідачу. З огляду на викладене, в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено відомості про право власності Хмельницької обласної державної адміністрації та припинення права постійного користування Агрофірми "Проскурів". Окрім того, встановлено триваюче порушення відповідачем вимог земельного та екологічного законодавства, що підтверджується актом органу державного контролю при проведенні перевірок дотримання вимог земельного та природоохоронного законодавства щодо земельної ділянки від 13.04.2021, відомостями з баз даних Геоінформаційної системи управління лісовими ресурсами України за період з 28.07.2016 по даний час, даними матеріалів базового лісовпорядкування, інформацією дистанційного зонування землі та інформацією ТОВ ЗАЦ «Карат», доказами здобутими в межах кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме протоколом огляду місцевості від 16.08.2025 та протоколом огляду веб-ресурсу https://earth.google.com від 16.08.2025. Враховуючи встановлені обставини, зокрема: використання лісової ділянки державної власності з порушенням встановлених законом та договором обмежень; недотримання встановленого законодавством режиму використання земель; способами, що суперечать екологічним вимогам щодо забезпечення збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також які не створюють сприятливі умови для охорони, захисту і відтворення типових та унікальних природних комплексів і об`єктів; порушення прав інших лісокористувачів, прокуратура вказує на наявність підстав для розірвання договору та повернення лісової ділянки.
Оскільки обласні державні адміністрації є органами, уповноваженими здійснювати від імені держави повноваження власника лісової ділянки, вчиняти дії щодо прийняття рішень про передачу лісової ділянки у постійне та тимчасове користування, а також є органами, уповноваженими на здійснення контролю за додержанням законодавства у сфері лісових відносин, однак позивач належним чином не здійснює відповідні повноваження та не реагує на численні листи обласної прокуратури про виявлені вище порушення, не вживав та не планує здійснювати будь-яких заходів до розірвання договору з підстав передбачених його умовами та законом, то із вказаним позовом звертається прокурор. При цьому, подальше перебування лісової ділянки у користуванні ТОВ «Саман-Глей» із порушенням вимог законодавства грубо порушує інтереси держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації та суспільства в цілому.
У відзиві відповідач проти позову заперечує, вважає його безпідставним та необґрунтованим, звертає увагу на те, що прокуратура вже зверталася з аналогічним позовом про розірвання договору тимчасового користування лісами від 17.09.2018 у справі №924/1351/20 (924/493/22) з тих самих підстав, що виключає можливість його повторного розгляду. За результатами адвокатського запиту Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області надано відповідь від 14.06.2024, в якій повідомлено, що за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) та складеного акту перевірки, припис щодо усунення виявлених порушень не було внесено у зв`язку із відсутністю порушень та з позовом до суду щодо Акту перевірки екологічна інспекція не зверталась. Стосовно посилання позивача щодо незаконного зведення споруд відповідач повідомляє, що останнє здійснювалось відповідно до ст. 20, ч. 2 ст. 74 Лісового кодексу України, ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та листа-погодження Агрофірми «Проскурів» від 22.11.2016 №25 «Про погодження зведення, відповідно до вимог чинного законодавства, на лісовій ділянці площею 3,4750 га тимчасових будівель, споруд, парканів та інших споруд лінійного типу (без фундаменту), необхідних для ведення господарської діяльності ТОВ «Саман-Глей» на строк дії договору тимчасового користування лісами.
З приводу штучно створеної водойми зауважує, що остання існувала ще до моменту укладення договору тимчасового користування (з 2016 року). У відзиві вказано, що на дату подання позову у матеріалах кримінального провадження не встановлено винних осіб, підозри відсутні, що прямо свідчить про відсутність фактичних підстав для притягнення ТОВ «Саман-Глей» до відповідальності та для розірвання договору тимчасового користування земельною ділянкою. На думку відповідача, матеріали перевірок, акти Держгеокадастру та супутникові знімки без підтвердження експертної достовірності підлягають оцінці і не можуть слугувати доказом істотного порушення договору. Звертає увагу на те, що відповідно до статті 60 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» та статті 16 Закону України «Про охорону земель» оцінка стану земельних ділянок потребує використання сертифікованих методик, офіційних витягів та актів, складених компетентними органами, що підтверджують наявність або відсутність порушень. При цьому, дані з відкритих інформаційних джерел (stat.forests.org.ua, Укрдержліспроект) без підтвердження офіційним витягом не є належним доказом у господарському судочинстві.
Прокурор у відповіді на відзив зазначив, що суди у справі №924/1351/20 (924/493/22) не приймали рішення по суті спору, а тому останні не мають преюдиційного значення. При цьому, Верховний Суд у постанові від 05.07.2023 підтвердив право позивача на повернення спірної земельної ділянки та правильність обраного способу захисту. Крім того, у вищевказаній справі питання порушення ТОВ «Саман-Глей» вимог природоохоронного законодавства та п.п. 23, 29 договору не входило до предмета спору, відповідні докази таких порушень у справі не подавались та судом не досліджувались. Звертає увагу, що в описовій частині акту перевірки від 30.04.2021 зазначено, що при огляді території було встановлено відсутність лісових насаджень і пнів, а також виявлено штучно створену водойму, яка відсутня у матеріалах лісовпорядкування та картографічних планах Агрофірми «Проскурів». Відтак, Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області встановлено обставини (факти), про які остання у листі від 07.05.2021 повідомила позивача та вказала про використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. При цьому, неподання позову в порядку адміністративного судочинства не спростовує відсутність таких порушень. 
Прокурор звертає увагу, що при перевірці проведеній державним інспектором ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області 13.04.2021 встановлено, що частина відповідної земельної ділянки площею 3,475 га огороджена парканом, перебуває під охороною, на території облаштовано штучний водний об`єкт (став) орієнтовною площею 0,23 га, вимощений бруківкою майданчик, який схожий на вертолітний, металеві і дерев`яні споруди. При цьому, не допущення державного інспектора до земельної ділянки для здійснення землевпорядних та геодезичних робіт по визначенню площі частини земельної ділянки, що використовується із порушеннями вимог законодавства, не спростовує відсутність виявлених порушень земельного та екологічного законодавства, а також є окремим порушенням ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та права доступу необмеженого кола фізичних осіб на загальне використання лісових ресурсів визначеного у ч. 1 ст. 66 ЛК України.
Прокуратура зауважує, що станом на дату погодження Агрофірмою "Проскурів" 22.11.2016 відповідач не був суб`єктом правовідносин довгострокового тимчасового користування лісами, а після укладення спірного договору від 17.09.2018 будь-які погодження на зведення тимчасових будівель, споруд, парканів та інших споруд у відповідності до п. 22 останнього відсутні. 
Оскільки під час здійснення благоустрою лісової ділянки тимчасовий лісокористувач повинен дотримуватися Правил використання корисних властивостей лісів, які встановлюють норми і вимоги щодо використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей та проведення науково-дослідних робіт (далі - Правила), затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14 серпня 2012 року № 502, та здійснювати благоустрій території тільки відповідно до затверджених проектів благоустрою, ТОВ «Саман-Глей» у відзиві окрім підтвердження факту проведення робіт з благоустрою лісової ділянки не надав та не навів жодного належного і допустимого доказу того, що такі роботи здійснювалися відповідно до затвердженого проекту благоустрою та з дотриманням вимог Правил. 
Дані дистанційного зонування землі засвідчують про те, що з моменту набуття тимчасовим користувачем лісової ділянки у довгострокове користування (з 18.09.2018) в межах кварталу 1 виділів 3,4,5,14,15,16,17 та 18 відбулось значне зменшення кількості лісових насаджень, створено 4 водних об`єкти та об`єкти нерухомості тощо. Зазначене підтверджується даними матеріалів базового лісовпорядкування, інформацією дистанційного зонування землі та інформацією ТОВ ЗАЦ «Карат». Окрім того, встановлено, що у 2021 році розроблено проект протипожежного водопостачання «Нове будівництво пожежного водоймища з пірсом для цілей зовнішнього протипожежного водопостачання кооперативу та лісового масиву ТОВ "Саман-Глей", які розташовані на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Прокурор зазначає, що існування водних об`єктів на спірній земельній ділянці свідчить не лише про її використання не за цільовим призначенням, а про можливе фактичне виведення земельних ділянок із земель лісового фонду у категорію земель водного фонду.
За змістом заперечень на відповідь на відзив відповідач посилається на зміст п. 4 ч. 1 ст. 175 та ч. 4 ст. 75 ГПК України, та стверджує, що акт Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області №323/05 від 30.04.2021 не відповідає вимогам ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та уніфікованій формі акта перевірки, затвердженій наказом Мінекоенерго від 26.11.2019 №450, оскільки не містить опису конкретних порушень із посиланням на норми законодавства. У графі «Опис виявлених порушень» прямо зазначено про їх відсутність. Відповідач вказує, що факт невинесення припису та відсутність встановлених порушень підтверджується також відповіддю ДЕІ у Хмельницькій області №21536/05 від 14.06.2024, на що прокурор у відповіді на відзив не надав жодних контраргументів. У запереченнях зазначено, що водойма існувала до укладення договору тимчасового користування, а здійснені роботи мали виключно характер очищення та благоустрою. Проект використання водойми як елементу протипожежного водопостачання відповідає публічним інтересам та вимогам пожежної безпеки, що у відповіді на відзив залишено без будь-якої оцінки.
Представник позивача в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується надісланням та доставкою ухвали суду до електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі згідно з довідками про доставку електронних листів. 
Прокурор в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судових засіданнях проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, у позові просив відмовити. 
Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №924/1221/25 відсутні.
Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.12.2025, земельна ділянка з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 площею 66,9 га, що розташована на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області 20.02.1996 зареєстрована Управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області. Власником вказаної земельної ділянки з 28.04.2016 визначено державу в особі Хмельницької обласної державної адміністрації. 
Відповідно до державного акту на право постійного користування землею І-ХМ № 000358, виданого Розсошанською сільською радою 20.02.1996 на підставі рішення ради №2 від 29.05.1995, Акціонерному товариству "Агрофірма "Проскурів" надано у постійне користування 699,5 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з планом землекористування. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №1. До акту додано кадастровий план земельної ділянки, що планується для передачі в користування. 
Розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2016 №323/2016-р виділено ТОВ "Саман-Глей" у довгострокове тимчасове користування для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей лісову ділянку площею 3,475 га (квартал 1 виділ 3 - 0,23 га, виділ 4 - 0,4 га, виділ 5 - 0,66 га, виділ 14 - 0,76 га, виділ 15 - 0,17 га, виділ 16 - 0,225 га, виділ 17 - 0,89 га, виділ 18 - 0,14 га), яка розташована на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області терміном на 10 років без вилучення земельної ділянки у постійного лісокористувача Агрофірми „Проскурів”. Відповідно до п.п. 2, 3 розпорядження рекомендовано Агрофірмі „Проскурів” укласти із ТОВ „Саман-Глей” договір на використання лісової ділянки, передбачивши плату за її використання. Визначено, що ТОВ „Саман-Глей” може використовувати лісову ділянку виключно для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей з дотриманням вимог земельного, лісового та природоохоронного законодавства, існуючих обмежень та обтяжень.
Розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації від 10.01.2018 №71/2018-р виділено громадянці ОСОБА_1 у довгострокове тимчасове користування для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей лісову ділянку загальною площею 0,27 га (квартал 1 виділ 15) що перебуває в постійному користуванні Агрофірми “Проскурів”, розташовану на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району, терміном на 9 років, без вилучення земельної ділянки у постійного користувача Агрофірми “Проскурів”. Рекомендовано Агрофірмі “Проскурів” укласти з громадянкою ОСОБА_1 договір на використання вказаної лісової ділянки, передбачивши плату за її використання.
Відповідно до Таксаційного опису земельних ділянок лісового фонду станом на 01.01.2014 розробленого Агрофірмою "Проскурів" у виділі 3 площею 0,8 га знаходяться лісові культури віком 50 років, елемент лісу - БП, тип лісу С3ГД, повнота - 0,50, запас деревини на 1 га - 110 куб.м., господарські заходи не передбачені; у виділі 4 площею 0,4 га, вік дерев - 21 рік, елемент лісу - БП, тип лісу С4ГД, повнота - 0,50, запас деревини на 1 га - 45 куб.м., господарські заходи не передбачені; у виділі 5 площею 1,8 га, елемент лісу - ЯЗ, тип лісу Д2ГД, повнота - 0,60, запас деревини на 1 га - 190 куб.м., господарські заходи - вибіркова санітарна рубка 5%; у виділі 14 площею 0,8 га, вік дерев - 56 рік, елемент лісу - БП, тип лісу С3ГД, повнота - 0,50, запас деревини на 1 га - 140 куб.м., господарські заходи не передбачені; у виділі 15 площею 1,4 га, вік дерев - 51, 40 років, елемент лісу - ТК, ВРБ, тип лісу Д3ГД, повнота - 0,55, запас деревини на 1 га - 200 куб.м., господарські заходи не передбачені; у виділі 16 площею 3,5 га знаходяться лісові культури віком дерев - 81 рік, елемент лісу - ЯЗ, тип лісу Д3ГД, повнота - 0,60, запас деревини на 1 га - 230 куб.м., господарські заходи - вибіркова санітарна рубка 10%; у виділі 18 площею 1,8 га знаходяться лісові культури віком дерев 56 років, елемент лісу - СЗ, тип лісу С2ГДС, повнота - 0,90, запас деревини на 1 га - 360 куб.м., господарські заходи - прохідна рубка 12%.
Листом від 22.04.2016 №09-02 Агрофірма "Проскурів" погодила надання ТОВ "Саман-Глей", на умовах додатково узгоджених у майбутньому сторонами в договорі та погоджених власником, в тимчасове довгострокове користування строком на 49 років лісову ділянку площею 3,4750 га, без виділення та відмови від земельної ділянки постійним користувачем, для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, розташованої за межами населених пунктів Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області в межах земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 66,9 га (кадастровий номер 6825087200:06:013:0043), що є частиною загальної площі земель, які перебувають у постійному користуванні Агрофірми „Проскурів” згідно державного акту на право постійного користування землею, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування за №1 від 25.02.1996 року.
22.11.2016 Агрофірма "Проскурів" надала ТОВ "Саман-Глей" лист-погодження, в якому зазначено, що відповідно до п. 22 договору тимчасового користування лісами від 17.11.2016, укладеного між Агрофірмою "Проскурів" та ТОВ "Саман-Глей" та керуючись ч. 2 ст. 21 ЛК України погоджено на строк дії договору, зведення, відповідно до вимог чинного законодавства, на лісовій ділянці площею 3,4750 га тимчасових будівель, споруд, парканів та інших споруд лінійного типу (без фундаменту), необхідних для ведення господарської діяльності ТОВ "Саман-Глей". 
17.09.2018 між Агрофірмою „Проскурів” (Сторона 1) та ТОВ „Саман-Глей” (Сторона 2) на підставі розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2016 №323/2016-р укладено договір тимчасового користування лісами, відповідно до умов якого Сторона 1 виділяє, а Сторона 2 приймає у строкове платне довгострокове тимчасове користування лісову ділянку з метою використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних цілей (п. 1 договору).
Згідно з п. 2 договору у користування виділяється лісова ділянка загальною площею 3,4750 га (квартал 1 виділ 3 - 0,23 га, виділ 4 - 0,4 га, виділ 5 - 0,66 га, виділ 14 - 0,76 га, виділ 15 - 0,17 га, виділ 16 - 0,225 га, виділ 17 - 0,89 га, виділ 18 - 0,14 га), яка розташована на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області згідно з планом-схемою (додається).
Відповідно до п. п. 3, 4 договору на момент передачі в користування на лісовій ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна. Лісова ділянка, яка передається у користування, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.
У п. 23 договору передбачено обов`язки Сторони 2: проводити використання лісової ділянки у порядку, визначеному цим договором та законодавством; при використанні лісової ділянки додержуватись зобов`язань та виконувати заходи щодо забезпечення охорони, захисту лісових насаджень, посилення корисних властивостей лісів, що передбачені бізнес-планом; виконувати встановлені обмеження (обтяження) на земельну ділянку, на якій розташована лісова ділянка, в обсязі, передбаченому законодавством та цим Договором; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель, на яких розташована лісова ділянка; вести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для охорони, захисту і відтворення типових та унікальних природних комплексів об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, сприяти формуванню екологічної мережі; своєчасно вносити плату за користування лісовою ділянкою; не порушувати прав інших лісокористувачів; користуватися лісовою ділянкою з дотриманням правил протипожежної та екологічної безпеки та здійснювати заходи щодо збереження об`єкта користування від пожеж та явищ, які можуть вплинути на екологічний стан лісової ділянки; у випадку виявлення лісової пожежі забезпечити негайне сповіщення Сторони 1 та вжити заходів щодо ліквідації пожежі; підтримувати належний санітарний стан лісової ділянки; забезпечувати Стороні 1 безперешкодний доступ на об`єкт користування з метою перевірки його стану і відповідності напрямкам використання, що визначені цим Договором; не допускати на лісовій ділянці незаконних рубок та інших порушень лісового законодавства, аварій та інших подій, що погіршують стан лісової ділянки. У випадку виявлення таких випадків - протягом доби письмово повідомляти Сторону 1, вживаючи негайних заходів щодо встановлення лісопорушників або усунення негативних наслідків порушень; не допускати засмічення та забруднення лісової ділянки відходами, забезпечувати підтримання належного санітарного стану ділянки; на письмові запити Сторони 1 щодо використання лісової ділянки надавати у десятиденний термін ґрунтовні та вичерпні відповіді, сприяти Стороні 1 у веденні лісового господарства та не перешкоджати його представникам здійснювати лісогосподарські заходи; у разі припинення договірних відносин повернути лісову ділянку Стороні 1 з урахуванням умов, визначених пунктами 14-18 цього Договору; після закінчення терміну дії Договору, а також в інших випадках припинення його дії, повернути Стороні 1 лісову ділянку протягом десяти днів із дати припинення у стані, придатному для ведення лісового господарства; виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.
Договір укладено строком до 31 грудня 2023 року включно (п. 24 договору).
За змістом п. 26 договору після закінчення строку Договору Сторона 2 в разі належного виконання умов Договору має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому випадку Сторона 2 повинна не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Сторону 1 про намір продовжити договірні відносини. Виділення лісової ділянки у цьому випадку проводиться у порядку, передбаченому чинним законодавством.
Відповідно до п. 29 договору дія договору припиняється, в тому числі у випадках: систематичного невиконання Стороною 2 обов`язків, що передбачені договором та законом; використання лісової ділянки способами, які негативно впливають на стан і відтворення лісів або призводять до погіршення природного середовища; використання Стороною 2 лісової ділянки у цілях, не передбачених цим Договором; використання Стороною 2 відповідної земельної лісової ділянки не за цільовим призначенням; з інших підстав, визначених законодавством.
У п. 37 договору передбачено, що невід`ємними його частинами є: план або схема лісової ділянки; акт приймання-передачі лісової ділянки; розпорядження Хмельницької облдержадміністрації від 05.08.2016 №323/2016-р.
Договір тимчасового користування лісами від 17.09.2018 підписаний сторонами та скріплений відтисками їх печаток.
18.09.2018 між Агрофірмою „Проскурів” та ТОВ "Саман-Глей" підписано акт приймання-передачі лісової ділянки.
У відповідності до розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2016 №323/2016-р, 01.09.2021 між Агрофірмою „Проскурів” (Сторона-1) та ТОВ „Саман-Глей” (Сторона-2) укладено додаткову угоду до договору тимчасового користування лісами від 17.09.2018, якою п. п. 18 та 24 договору викладено в нових редакціях. Зокрема, відповідно до зміненого п. 24 договору, останній укладено строком до 05.08.2026 включно. 
У рішенні Господарського суду Хмельницької області від 03.10.2024 №924/1351/20 (924/529/24) (набрало чинності 01.11.2024) встановлено, що в період з 19 по 28 лютого 2020 року Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Агрофірмою „Проскурів”, за результатами якої складено Акт №184/02 від 28.02.2020, в якому міститься перелік виявлених порушень вимог законодавства, а саме абз. 11, 12 ч. 1 ст. 35 Закону України „Про охорону земель”. Зокрема, в ході обстеження земельної ділянки площею 66,9 га із кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 встановлено, що Агрофірмою „Проскурів” (як постійним користувачем) під час користування земельною ділянкою не забезпечено захист від забруднення, засмічення, на земельній ділянці було виявлено дванадцять хаотично розміщених відкритих металевих ємностей (орієнтовним розміром 0,2 м. куб. кожна), частково наповнених пастоподібними відходами невідомого походження зелено-коричневого та сірого кольору, частина металевих ємностей розміщена на рельєфі, інша частина - частково занурені під землю. Разом з тим, користувачем земельної ділянки не вжито заходи щодо запобігання негативному впливу відходів невідомого походження на земельну ділянку, а також ліквідації наслідків такого впливу.
В Акті зазначено, що згідно довідки наданої Агрофірмою „Проскурів” остання не володіє інформацією щодо походження виявлених ємностей, їх кількості та вмісту. З метою визначення кількісного та якісного стану забруднення відібрані проби ґрунту (Акт відбору проб ґрунтів від 26.02.2020 №А-26-02-20-2).
Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області направлено Агрофірмі „Проскурів” припис від 03.03.2020 №184/02 яким зобов`язано постійного лісокористувача вжити заходів щодо запобігання негативному впливу відходів невідомого походження на зазначену земельну ділянку, а також ліквідувати наслідки такого впливу з терміном виконання до 03.07.2020.
За результатами розгляду клопотанням АФ „Проскурів” від 05.07.2020 №63, Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області листом №3614/02 від 11.08.2020 повідомила, що не заперечує щодо перенесення строку виконання припису №184/02 від 03.03.2020 до офіційного закінчення карантину, встановленого постановою КМУ №211 від 11.03.2020.
Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043, за результатами якої складено Акт перевірки вимог земельного законодавства щодо об`єкту – земельної ділянки від 13.04.2021 №207-ДК/188/АП/09/01/-21. 
За результатами перевірки встановлено, що земельна ділянка державної форми власності з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 відноситься до категорії земель – землі сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за межами населеного пункту с. Розсоша, Розсошанської сільської об`єднаної територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перебуває на праві постійного користування в Агрофірми „Проскурів” на підставі державного акту на право постійного користування землею серії І-ХМ 3000358 від 20.02.1996. Частина відповідної земельної ділянки площею 3,475 га (яка знаходиться у користуванні ТОВ „Саман-Глей”) огороджена парканом та перебуває під охороною. На даній земельній ділянці облаштовано штучний водний об`єкт (став) орієнтовною площею 0,23 га. Крім того на вказаній земельній ділянці знаходяться вимощений бруківкою майданчик, який схожий на вертолітний, металеві і дерев`яні споруди. Доступ до земельної ділянки відсутній, що унеможливило здійснення землевпорядних та геодезичних робіт по визначенню точної площі земельної ділянки, що використовується із порушеннями вимог земельного законодавства. В Акті перевірки від 13.04.2021 №207-ДК/188/АП/09/01/-21 Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області зроблено висновок, що вищевказане свідчить про порушення вимог ч. 5 ст. 20, п. а ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, за що передбачена відповідальність відповідно до ст. 53 КУпАП та порушення вимог ст. 168 Земельного кодексу України, за що передбачена відповідальність відповідно до ст. 53-3 КУпАП.
За змістом інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 19.04.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 відноситься до категорії земель - землі лісогосподарського призначення, цільове призначення - 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського призначення, форма власності - державна, дата державної реєстрації - 28.04.2016, номер запису про право 14376376, вид речового права - право постійного користування земельною ділянкою за Агрофірмою "Проскурів" (код ЄДРПОУ 14376598), номер запису про право - 14376598. Вид обмежень - охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи, дата державної реєстрації обмеження - 04.03.1997. 
18.05.2021 позивач звернувся до АФ "Проскурів" з листом, в якому повідомив, що використання лісових ресурсів способами, які негативно впливають на стан і відтворення лісів, призводять до погіршення навколишнього природного середовища, а також використання лісової ділянки не за цільовим призначенням є підставами для припинення права такого використання, у зв`язку з чим просив в найкоротший термін вжити заходів щодо припинення договору укладеного між АФ "Проскурів" та ТОВ "Саман-Глей". 
22.07.2021 позивач повідомив Державну екологічну інспекцію у Хмельницькій області, що за результатом проведеної у 28.02.2020 позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Агрофірмою "Проскурів" керівнику останнього надано припис від 03.03.2020 №184/02. 
При цьому, у листі від 22.11.2021 ДЕІ у Хмельницькій області повідомила прокуратуру, що за результатами проведеної перевірки приписи щодо усунення порушень не виносились. До листа додано матеріали перевірки, зокрема копії наказу про проведення позапланової перевірки від 21.04.2021, погодження від 20.04.2021, листа від 12.01.2021, інформаційної довідки, направлення від 21.04.2021, акту від 30.04.2021 №323/05.
У листі від 28.07.2023 №12-201вих-23 Хмельницька обласна прокуратура посилаючись на те, що в ході судового розгляду справи №924/1351/20 (924/493/22) підтверджено факт порушення вимог екологічного та земельного законодавства при використанні лісової ділянки, запропоновувала Хмельницькій обласній військовій адміністрації врахувати зазначену у листі інформацію при можливому розгляді клопотань про продовження строку використання відповідної лісової ділянки.
Хмельницька обласна військова адміністрація листом від 23.08.2023 №68/34-12-3753/2023 повідомила Хмельницьку обласну прокуратуру про взяття до відома вказаної в листі прокуратури інформації щодо продовження строку використання відповідної лісової ділянки.
Листом від 11.10.2023 №924/1351/20-346 керуючий санацією КП „Агрофірми „Проскурів” арбітражний керуючий Рудий А.М. за результатами розгляду листа ТОВ „Саман-Глей” від 25.09.2023 №25/09-1 стосовно погодження надання в тимчасове користування лісовою ділянкою повідомив, що вважає за можливе надання ТОВ „Саман-Глей” у тимчасове користування лісової ділянки строком на 49 років орієнтовно площею 4,0000 га, в межах першого кварталу виділів 3, 4, 5, 14, 15, 16, 17, 18, яка знаходиться за межами населених пунктів Розсошанської сільської ради, без виділення та відмови від земельної ділянки постійним користувачем в межах земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 66,9 га (кадастровий номер 6825087200:06:013:0043), шляхом укладення відповідного договору тимчасового користування.
Хмельницька обласна прокуратура у листі від 17.01.2024 №12-1440-23 звернулась до Хмельницької обласної військової адміністрації з вимогою про надання інформації, у відповідь на яку позивач у листі від 05.02.2024 №68/34-12-1097/2004 повідомив, що ТОВ „Саман-Глей” листом від 20.12.2023 №20/12 звернулося до облдержадміністрації стосовно внесення змін до договору довгострокового тимчасового користування лісами, проте листом від 10.01.2024 №10/01 товариство повідомило про намір залишити даний лист без розгляду. Листом від 09.01.2024 №09/01-24 ТОВ „Саман-Глей” просило внести зміни до розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації №323/2016-р від 05.08.2016. Поряд з цим облдержадміністрацією не приймалися розпорядження за результатами розгляду згаданих клопотань від ТОВ „Саман-Глей” та не вживалися заходи щодо повернення відповідної лісової ділянки. У даному листі облдержадміністрація не заперечувала стосовно вжиття органами прокуратури заходів представницького характеру, в тому числі подачі позовної заяви до суду. 
11.03.2024 Хмельницька обласна прокуратура звернулась до позивача з листом №12/1440-23, в якому просила надати інформацію, у відповідь на який Хмельницька обласна військова адміністрація у листі від 25.03.2024 №68/34-12-2671/2024 повідомила про те, що облдержадміністрацією не приймалися розпорядження за результатами розгляду клопотань ТОВ „Саман-Глей” про внесення змін у розпорядження №323/2016-р від 05.08.2016. При цьому, позивач вказав, що не заперечує стосовно вжиття органами прокуратури заходів представницького характеру, в тому числі подачі позовної заяви до суду для вилучення з постійного користування Агрофірми „Проскурів” відповідної земельної ділянки.
06.12.2024 та 03.01.2025 прокуратура надіслала позивачу листи з вимогою надати відомості про стан виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.10.2024 №924/1351/20 (924/529/24), повернення лісової ділянки та її стан. У відповідь на запит позивач надіслав листа від 26.12.2024, в якому вказав про відсутність можливості внести запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про припинення права постійного користування земельною ділянкою Агрофірмою "Проскурів" у зв`язку зі збоєм в реєстрі. При цьому, у листах від 30.01.2025 та від 03.02.2025 адміністрацією повідомлено про внесення вищевказаного запису в реєстр з доданою інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.01.2025.
На запити прокуратури від 21.01.2025 та від 04.02.2025, ВО "Укрдержліспроект" надіслало листи від 27.01.2025 та від 10.02.2025. Зокрема в листі від 27.01.2025 зазначено, що планово-картографічні та інші матеріали лісовпорядкування 2013 року передані лісокористувачу, та з 2015 року та по дату розгляду запиту актуалізацію матеріалів лісовпорядкування (внесення змін) по вищезазначеному об`єкту лісовпорядкування ВО «Укрдержліспроект» не проводило. При цьому, прокуратурі надано витяг з картографічної бази даних матеріалів лісовпорядкування та фрагмент цифрової лісової карти з картографічної бази даних матеріалів лісовпорядкування з нанесеними межами кварталу 1 Агрофірми «Проскурів» відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2014 року та межами його таксаційних виділів і межами земельної ділянки, що нанесена згідно з наданим кадастровим номером (витяг з картографічної бази даних у додатку).
У відповідь на запити прокуратури від 21.01.2025 та від 12.02.2025, Державне космічне агентство України надало 29.01.2025 та 17.02.2025 матеріали космічного знімання на території (тематичні карти в електронному вигляді за період з 28.10.2015 по 13.02.2025) з зазначенням про похибку географічної прив`язки до 20 метрів.
Прокуратура зверталась до позивача з листами від 19.02.2025 з вимогою повідомити щодо відповідності/невідповідності стану лісової ділянки, що перебуває в тимчасовому користуванні ТОВ «Саман-Глей», вимогам договору щодо її збереження, а також про обстеження стану лісової ділянки, у тому числі з використанням фото- і відеофіксації, перевірки виконання стороною зобов`язань визначених договором, а також вжитих заходів щодо припинення права використання лісових ресурсів та повернення лісової ділянки.
Хмельницька обласна військова адміністрація у повідомленні від 27.02.2025 зауважила, що остання не є стороною спірного договору від 17.09.2018, а Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області здійснює державний нагляд (контроль) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів у порядку, визначеному Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
На запит Хмельницької обласної прокуратури від 01.10.2025, Хмельницькою окружною прокуратурою було надано матеріали кримінального провадження № 42025242210000003 від 25.02.2025 та постанову про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному проваджені від 02.10.2025.
Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 23.05.2025 згідно Державного акту на право постійного користування на землю серії І-ХМ №000558 виданого Акціонерному товариству агрофірма «Проскурів» Розсошанською сільською Радою народних депутатів Хмельницького району Хмельницької області зазначеному землекористувачу надається у постійне користування 699,5 га землі в межах згідно з планом землекористування; землю надано у постійне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Розсошанської сільської Ради народних депутатів від 29.05.1995 №2. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №1. В ході здійснення огляду місця події встановлено наявність на земельній ділянці огородженої охоронюваної території з відкритою металевою огороджувальною сіткою, зеленого кольору (площею 2,1537 га), на даній території розміщено будівлі, загальною площею 0,0303 га, які за зовнішніми ознаками є тимчасовими спорудами некапітального типу, три штучні водні об`єкти загальною площею 0,4934 га, пішохідні доріжки з твердим покриттям загальною площею 0.17 га, фруктові сади загальною площею 0,0611 га, піщаний пляж загального площею 0,0192 га, ділянки без лісової рослинності загальною площею 0,4605 га. Вказане свідчить, на думку Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про ознаки незаконної порубки дерев на земельній ділянці лісогосподарського призначення. 
Згідно даних Державного земельного кадастру вказана земельна ділянка з цільовим призначенням 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, угіддя на земельній ділянці - земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю, площею 66,9000 га; відомості щодо водних об`єктів згідно даних Державного земельного кадастру, відсутні. Відомості щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, угідь на земельній ділянці, згідно даних Державного земельного кадастру відсутні. Враховуючи вказане, встановлені в процесі огляду водні об`єкти - створені на земельній ділянці штучно. У повідомленні від 23.05.2025 зазначено, що спірна земельна ділянка не є лісовою ділянкою в розумінні ст. 1 Лісового кодексу України. Відтак, вбачаються порушення ст. от. 1, 5, 18 Лісового кодексу України, а також ст.ст. 55, 57 Земельного кодексу України при укладенні Договору тимчасового користування лісами від 17.09.2018 між Агрофірмою «Проскурів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Саман - Глей», а також при прийнятті розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2016 №323/2016-р.
Згідно зі змістом постанови прокурора Хмельницької окружної прокуратури про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні від 02.10.2025 надано дозвіл прокурорам Хмельницької обласної прокуратури, які згідно розподілу обов`язків, здійснюють представництво інтересів держави в судах та їх захист при виконанні судових рішень на розголошення відомостей та використання матеріалів із кримінального провадження № 42025242210000003 від 25.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України виключно для вирішення питання про вжиття заходів представницького характеру в порядку, визначеному ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» в рамках адміністративного, цивільного та господарського судочинства з визначенням переліку матеріалів.
Відповідно до змісту протоколу огляду від 20.03.2025 проведеного за участю понятих при огляді земельної ділянки з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 виявлено територію, яка по колу огороджена парканом, про що здійснено фотографування квадрокоптером з записом на інформаційний носій. В ході проведення огляду пеньків дерев не виявлено, наявні шість приміщень, які за зовнішніми ознаками являються тимчасовими. 
За змістом повідомлення Земельного-аграрного центру "Карат" від 27.03.2025 №39 прокурору повідомлено, що за насідком проведеного 20.03.2025 огляду земельної ділянки з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 було встановлено наступне: частина земельної ділянки площею 2,1537 га. (21537 м.кв.) огороджена металевим парканом (на плані зображена жовта лінія з чорним пунктиром). На даній території розташовані наступні об`єкти: водні об`єкти (на плані зображені блакитним кольором) загальною площею 0,4934 га. (4934 м.кв.), будівлі (на плані зображені літерою «Н») загальною площею 0,0303 га. (303 м.кв.), пішохідні доріжки з твердим покриттям (на плані зображені пунктиром чорного кольору) загальною площею 0,1700 га. (1700 м.кв.), фруктові сади загальною площею 0,0611 га. (611 м.кв.), піщаний пляж (на плані зображений жовтим кольором «Пісок») загальною площею 0,0192 га. (192 м.кв.), ділянки без лісової рослинності (на плані зображені малиновим кольором) загальною площею 0,4605 га (4605 м.кв.). Проаналізувавши знімки з Google Планета земля за 2015 та 2025 встановлено, станом на 2015 рік досліджувана територія була повністю вкрита лісовою рослинністю, а станом на 2025 рік на даній території присутні перераховані вище об`єкти. До повідомлення додано додатки з умовними позначеннями з порівнянням у 2015 та 2025 роках.
У листі Державного агентства лісових ресурсів України від 12.08.2025 вказано, що у 2016-2020 роках Хмельницьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства лісорубні квитки на рубки головного користування в межах земельної ділянки з кадастровим номером 6825087200:06:613:0043 у кварталі 1 виділах 3,4,5,14-18, яка розташована на території Розсошанської сільської ради, не видавались. При цьому, лісорубні квитки на рубки формування і оздоровлення лісів, інші рубки, пов`язані та не пов`язані з веденням лісового господарства на даній ділянці лісокористувач міг виписувати собі сам. 
Згідно з протоколом огляду місцевості від 16.08.2025, проведеного Заступником начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції В.Носенко, відповідно до відомостей веб-ресурсу, що знаходиться за посиланням «https://kadastrova-karta.com/» встановлено, що на території земельної ділянки з кадастровим номером 6825087200:06:613:0043 встановлено знаходження паркану, який оточує ділянку місцевості та унеможливлює вхід на неї. До протоколу додано ілюстраційну таблицю.
У протоколі огляду від 16.08.2025 відкритих відомостей, що знаходяться на веб-ресурсі «https://earth.google.com//» здійснено фіксацію зображень місцевості у різні часові мітки у період 27.04.2014-25.10.2021.
20.11.2025 Хмельницька обласна прокуратура звернулась до позивача з листом, в якому просила повідомити про стан виконання відповідачем п. 14 договору в частині повернення лісової ділянки. У відповідь Хмельницька обласна військова адміністрація листом від 26.11.2025 вкотре повідомила, що не є стороною спірного договору, внаслідок чого відсутні повноваження необхідні для розірвання останнього. Зауважує, що обласна військова адміністрація не заперечує стосовно вжиття органами прокуратури заходів представницького характеру з метою захисту інтересів держави. 
08.12.2025 Хмельницька обласна прокуратура надіслала Хмельницькій обласній державній адміністрації повідомлення про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді. 
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 06.12.2022 у справі №924/1351/20(924/493/22) задоволено позов Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації до Агрофірми "Проскурів" та ТОВ "Саман-Глей". Розірвано договір тимчасового користування лісами від 17.09.2018, укладений між Агрофірмою "Проскурів" (код ЄДРПОУ 03788891) та ТОВ "Саман-Глей" (код ЄДРПОУ 37016681) на підставі розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2018 №323/2016-р. Стягнуто з Агрофірми "Проскурів" та з ТОВ "Саман-Глей" на користь Хмельницької обласної прокуратури по 1 240,50 грн витрат по оплаті судового збору.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 вищевказане рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.12.2022 у справі №924/1351/20 (924/493/22) скасовано. Постановою Верховного Суду від 27.06.2023 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 у справі № 924/1351/20 (924/493/22) залишено без змін.
Судом апеляційної та касаційної інстанції вказано, що ініціювання прокурором позову про розірвання договору в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації - особи, яка не є стороною договору, суперечить приписам статті 651 ЦК України. При цьому, обраний прокурором спосіб захисту не може бути визнаний ефективним, оскільки задоволення вимоги про розірвання договору не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача (у разі його наявності), зокрема повернення лісової ділянки у володіння або користування його власника.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 03.10.2024 №924/1351/20 (924/529/24) (набрало чинності 01.11.2024) припинено Агрофірмі „Проскурів” право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 площею 66,9 га, що розташована на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, та перебуває у постійному користуванні Агрофірми „Проскурів” на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 20.02.1996 серія I-ХМ№ 000358. Зобов`язано Агрофірму „Проскурів” (29008, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257, код ЄДРПОУ 03788891) повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 площею 66,9 га, що розташована на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області державі в особі Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) (29005, м. Хмельницький, Будинок Рад, Майдан Незалежності, 2, код ЄДРПОУ 22985083).
До матеріалів справи також додано копії: листів ТОВ "Саман-Глей" від 10.01.2024 №10/01, від 20.12.2023 №20/12, листів Держлісагентства від 04.07.2016 та від 10.11.2023, кадастрового плану, викопіювання з кадастрової карти (плану), таксаційного опису земельних ділянок лісового фонду станом на 01.01.2014, картографічних супутникових фотоданних, Поземельної книги відкритої 20.02.1996 витягу з ЄРДР від 25.02.2025, листів Хмельницького районного управління поліції від 26.02.2025 та від 19.03.2025, постанов про залучення спеціаліста від 26.02.2025 та від 11.03.2025, листів ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 07.04.2021, від 07.05.2021, від 29.11.2021 та від 04.03.2025, ухвал Хмельницького міськрайонного суду від 27.02.2025 та від 12.03.2025 №686/5488/25, протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 19.03.2025, опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 19.03.2025, листів Хмельницької окружної та обласної прокуратури від 17.03.2021, від 25.03.2021, від 11.03.2025, від 25.03.2021, від 24.04.2025, від 25.05.2021, від 07.07.2021, від 04.08.2025, від 17.09.2021, від 22.11.2021, від 22.11.2021, від 31.01.2022 та від 13.06.2022, проекту протипожежного водопостачання (2021), листів Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області від 06.04.2021, від 07.05.2021, від 12.05.2021, від 28.09.2021, листів Хмельницької обласної державної адміністрації від 09.04.2021, від 23.06.2021, від 04.08.2021, від 06.10.2021, від 11.11.2021, від 30.11.2021, від 15.02.2022 та від 24.06.2022, заяви ТОВ "Саман-Глей" від 21.07.2016 №39, листа Агрофірми "Проскурів" від 22.07.2016 №07-02, листів Хмельницького обласного управління лісового та мисливського господарства від 03.08.2015 №02-947 та від 03.04.2016 №02-435.
Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з ч.3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст. 53 ГПК України).
Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва інтересів держави.
У позові прокурор зазначає, що ТОВ "Саман-Глей" використовує земельну ділянку лісогосподарського призначення, що перебуває у державній власності та знаходиться під особливою охороною держави з порушенням вимог екологічного та земельного законодавства. 
Відповідно до ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.
В силу ст. 8 Лісового кодексу України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.
Частиною 5 ст. 122 Земельного кодексу України передбачено, що розпорядником земель лісогосподарського призначення є обласні державні адміністрації.
Згідно з п.п. 3, 4, 6 ст. 31 Лісового кодексу України рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території: здійснюють контроль за додержанням законодавства у сфері лісових відносин; передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території; приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст обласного та республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 16 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.12.2025, земельна ділянка з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 площею 66,9 га, що розташована на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області 20.02.1996 зареєстрована Управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області. Власником вказаної земельної ділянки з 28.04.2016 визначено державу в особі Хмельницької обласної державної адміністрації. За змістом даних Державного земельного кадастру вказана земельна ділянка з цільовим призначенням 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, угіддя на земельній ділянці - земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю, площею 66,9000 га; відомості щодо водних об`єктів згідно даних Державного земельного кадастру, відсутні. Відомості щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, угідь на земельній ділянці, згідно даних Державного земельного кадастру відсутні.
З огляду на викладене, органом, уповноваженим здійснювати функції у спірних правовідносинах є Хмельницька обласна військова адміністрація (Хмельницька обласна державна адміністрація), яка від імені держави здійснює повноваження власника земельної ділянки лісогосподарського призначення, яка знаходиться в постійному користуванні Агрофірми „Проскурів”.
Державні інтереси визначено як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві потребу їхнього захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99).
Так, звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності під час вирішення суспільно значимого питання про повернення земельної ділянки державної власності у користування та розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації.
Суд дійшов висновку, що викладене прокурором у позовній заяві обґрунтування по суті відповідає категорії «інтереси держави», оскільки відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, тому розпорядження землею державної власності становить суспільний інтерес та стосується прав й інтересів надвеликого кола осіб - мешканців відповідної територіальної громади.
При цьому, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.06.2024 у справі №925/1133/18 зазначила, що прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, якщо:
- орган є учасником спірних відносин і сам не порушує інтересів держави, але інший учасник порушує (або учасники порушують) такі інтереси;
- орган не є учасником спірних відносин, але наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави, якщо учасники спірних відносин порушують інтереси держави.
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися, як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020.
Також Велика Палата Верховного Суду при розгляді вказаної справи звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.
У Рішенні від 05 червня 2019 року №4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.
Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Прокуратура неодноразово зверталась до позивача з листами від 19.02.2025, від 20.11.2025 з вимогою повідомити щодо відповідності/невідповідності стану лісової ділянки, що перебуває в тимчасовому користуванні ТОВ «Саман-Глей», вимогам договору щодо її збереження, а також про обстеження стану лісової ділянки, у тому числі з використанням фото- і відеофіксації, перевірки виконання стороною зобов`язань визначених договором, а також вжитих заходів щодо припинення права використання лісових ресурсів та повернення лісової ділянки.
Згідно відповіді Хмельницької обласної військової адміністрації від 26.11.2025 вкотре повідомила, що не є стороною спірного договору, внаслідок чого відсутні повноваження необхідні для розірвання останнього. При цьому, обласна військова адміністрація не заперечує стосовно вжиття органами прокуратури заходів представницького характеру з метою захисту інтересів держави. 
З огляду на бездіяльність компетентного органу, 08.12.2025 Хмельницька обласна прокуратура надіслала Хмельницькій обласній адміністрації повідомлення про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді. 
З наведеного слідує, що позивач з урахуванням обізнаності про порушення інтересів держави, на які вказує прокурор, не відреагував на стверджуване порушення, заходів захисту інтересів держави, зокрема, у судовому порядку, не вжив. Невжиття таких заходів за умови обізнаності про наявність відповідного порушення, про що свідчить вищенаведене листування прокурора з позивачем, стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави в особі позивача до суду з цим позовом.
При цьому, наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави у суді позивачем не заперечено. 
Така бездіяльність позивача як компетентного органу, який здійснює відповідні повноваження у сфері спірних правовідносин, є самостійною юридичною особою, однак який незалежно від причини не здійснює захисту інтересів держави в судовому порядку, виключає можливість трактування прокурора як альтернативного суб`єкта звернення до суду, що замінює компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. У цьому випадку прокурор виконує саме субсидіарну роль, замінюючи в судовому провадженні позивача, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту інтересів держави.
Наведені вище обставини щодо обізнаності позивача з порушенням інтересів держави, територіальної громади, зважаючи на характер наданої позивачем відповіді на лист прокурора, свідчать про встановлення обставин, за яких порушення відповідачем інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженим органом функцій із їх захисту, що призводить до виникнення у органів прокуратури не лише права, а й обов`язку вжити заходів з представництва інтересів держави в суді.
Вказане відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для захисту інтересів держави в особі позивача шляхом пред`явлення цього позову. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника і такі способи мають бути доступними й ефективними. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.
Зазначені правові позиції неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду і Верховним Судом, та узагальнено викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.
Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Таким чином, під ефективним засобом (способом) захисту слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (схожі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц).
Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18.
Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (аналогічні висновки викладено у постанові колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі №910/6642/18, від 11.02.2020 у справі № 922/1159/19).
Заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Саман-Глей" про розірвання договору тимчасового користування лісами від 17.09.2018, укладеного між Агрофірмою "Проскурів" та ТОВ "Саман-Глей" на підставі розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2018 № 323/2016-р.
Суд зазначає, що ст.ст. 13, 14 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.
За змістом ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, Законом України "Про оренду землі", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Положеннями статті 2 ЗК України визначено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).
У ч. 1 ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 площею 66,9 га належить до державної форми власності, відноситься до категорії земель – землі лісогосподарського призначення з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, знаходиться на території Розсошаської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Власником вказаної земельної ділянки з 28.04.2016 визначено державу в особі Хмельницької обласної державної адміністрації. 
Порядок та умови тимчасового користування лісами врегульовано, зокрема, статтями 18 та 20 Лісового кодексу України (далі - ЛК України).
Відповідно до частини другої статті 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства (стаття 5 Лісового кодексу України).
Відповідно до ст. 16 та ст. 17 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.
Землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності (стаття 56 ЗК).
Розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2016 №323/2016-р виділено ТОВ "Саман-Глей" у довгострокове тимчасове користування для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей лісову ділянку площею 3,475 га (квартал 1 виділ 3 - 0,23 га, виділ 4 - 0,4 га, виділ 5 - 0,66 га, виділ 14 - 0,76 га, виділ 15 - 0,17 га, виділ 16 - 0,225 га, виділ 17 - 0,89 га, виділ 18 - 0,14 га), яка розташована на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області терміном на 10 років без вилучення земельної ділянки у постійного лісокористувача Агрофірми „Проскурів”, тобто до 05.08.2026.
У відповідності до розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2016 №323/2016-р, 01.09.2021 між Агрофірмою „Проскурів” (Сторона-1) та ТОВ „Саман-Глей” (Сторона-2) укладено додаткову угоду до договору тимчасового користування лісами від 17.09.2018, якою п. п. 18 та 24 договору викладено в нових редакціях. Зокрема, відповідно до п. 24 договір укладено строком до 05.08.2026 включно. 
Отже, Хмельницька обласна державна адміністрація від імені держави здійснює повноваження власника земельної ділянки лісогосподарського призначення, яка передана Агрофірмою "Проскурів" в користування ТОВ „Саман-Глей" на виконання розпорядження від 05.08.2016 №323/2016-р, а також є органом, уповноваженим на здійснення контролю за додержанням законодавства у сфері лісових відносин, які виникли на підставі такого договору. 
Обласні державні адміністрації є суб`єктами, які реалізують правомочності власника у правовідносинах тимчасового користування лісами, які перебувають у державній власності, в тому числі, у правовідносинах, які виникають із договорів довгострокового тимчасового користування лісами. Подібна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.05.2025 у справі №902/111/24.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що на обласні державні (під час воєнного стану - військові) адміністрації покладено обов`язок здійснювати контроль за додержанням законодавства у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень та на їх території.
Тож, у спірних правовідносинах держава є учасником правовідносин, оскільки саме вона є власником лісової ділянки, переданої у довгострокове тимчасове користування, і саме її повноваження як власника здійснювала Хмельницька ОДА, видавши розпорядження про виділення спірної ділянки у користування ТОВ «Саман-Глей» та доручивши Агрофірмі "Проскурів" укласти договір довгострокового тимчасового користування лісами, фактично від імені держави.
У цій справі питання про розірвання договору тимчасового користування лісовою ділянкою безпосередньо стосуються прав та інтересів обласної державної (військової) адміністрації як розпорядника лісових земель державної форми власності, адже невиконання умов договору порушує права держави як власника.
З`ясувавши сутність спірних правовідносин, в яких держава є власником спірного майна, а також врахувавши складний механізм управління державним майном, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.05.2025 №902/111/24 дійшла переконання, що прокурор, який звернувся з позовом в інтересах держави, мав право вимагати розірвання договору від 06.12.2019.
Відтак, з огляду на припинення у Агрофірми "Проскурів" права постійного користування на спірну земельну ділянку, однак чинність договору тимчасового користування лісами від 17.09.2018, обраний прокурором спосіб захисту може бути визнаний ефективним, оскільки задоволення вимоги про розірвання договору зможе призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача (у разі його наявності), зокрема повернення лісової ділянки у володіння або користування його власника.
З приводу заяви відповідача про закриття провадження у даній справі на підставі п. 3 ч. 2 ст. 231 та п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України у зв`язку з прийняттям рішення у справі №924/1351/20 (924/493/22) між тими самими сторонами про розірвання того ж договору з мотивів нібито порушення вимог земельного, лісового та природоохоронного законодавства суд зазначає, що процесуальною підставою для відмови Північно-західним апеляційним господарським судом та Верховним Судом у задоволенні позову у справі №924/1351/20 (924/493/22) визначено те, що Хмельницька ОДА не є стороною договору тимчасового користування лісами від 17.09.2018, що суперечить приписам статті 651 ЦК України.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 06.12.2022 у справі №924/1351/20(924/493/22) задоволено позов Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації до Агрофірми "Проскурів" та ТОВ "Саман-Глей". Розірвано договір тимчасового користування лісами від 17.09.2018, укладений між Агрофірмою "Проскурів" (код ЄДРПОУ 03788891) та ТОВ "Саман-Глей" (код ЄДРПОУ 37016681) на підставі розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2018 №323/2016-р. 
Однак, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 вищевказане рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.12.2022 у справі №924/1351/20 (924/493/22) скасовано. Постановою Верховного Суду від 27.06.2023 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 у справі № 924/1351/20 (924/493/22) залишено без змін.
Судом апеляційної та касаційної інстанції вказано, що ініціювання прокурором позову про розірвання договору в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації - особи, яка не є стороною договору, суперечить приписам статті 651 ЦК України. При цьому, обраний прокурором спосіб захисту не може бути визнаний ефективним, оскільки задоволення вимоги про розірвання договору не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача (у разі його наявності), зокрема повернення лісової ділянки у володіння або користування його власника.
При цьому, в подальшому згідно з рішенням Господарського суду Хмельницької області від 03.10.2024 №924/1351/20 (924/529/24) (набрало чинності 01.11.2024) припинено Агрофірмі „Проскурів” право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 площею 66,9 га, що розташована на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, та перебуває у постійному користуванні Агрофірми „Проскурів” на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 20.02.1996 серія I-ХМ№ 000358. 
Таким чином, після припинення Агрофірмі „Проскурів” права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 до Хмельницької обласної державної адміністрації, як суб`єкта права власності на останню, перейшли права орендодавця за договором тимчасового користування лісовою ділянкою від 17.09.2018.
Враховуючи, що у справі №924/1351/20 (924/493/22) предметом спору було лише розірвання договору тимчасового користування лісами від 17.09.2018, що визначено судами як неефективний спосіб захисту, а у справі №924/1221/25 заявлено також вимогу про повернення спірної земельної ділянки її розпоряднику, оскільки змінились обставини щодо останньої, зокрема припинено право постійного користування Агрофірмою "Проскурів", то підстави для закриття провадження у справі №924/1221/25 у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 231 та п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України відсутні, а заява відповідача від 28.01.2026 не підлягає задоволенню. 
Згідно даних Державного земельного кадастру цільове призначення спірної земельної ділянки, в межах якої передано лісову ділянку площею 3,475 га у тимчасове користування відповідачу, зареєстровано - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, угіддя на земельній ділянці - земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю, площею 66,9000 га. Відомості щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, угідь на земельній ділянці, згідно даних Державного земельного кадастру відсутні.
Відповідно до частини першої статті 57 ЗК України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.
В свою чергу ст. 93 ЗК України визначає, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 18 ЛК України об`єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають у державній, комунальній або приватній власності
Пунктом 4 частини першої статті 67 ЛК України передбачено, в порядку спеціального використання може здійснюватися такий вид використання лісових ресурсів: 4) використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт.
Так, відповідно до частин третьої та четвертої статті 18 ЛК України тимчасове користування лісами може бути: довгостроковим - терміном від одного до п`ятдесяти років і короткостроковим - терміном до одного року. Довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт. Довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.
Пунктом 1.5 Правил використання корисних властивостей лісів, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14.08.2012 № 502, передбачено, що використання корисних властивостей лісів на умовах довгострокового тимчасового користування здійснюється на підставі договору довгострокового тимчасового користування лісами, який укладається між постійним лісокористувачем або власником лісів, з одного боку, та тимчасовим лісокористувачем, з іншого боку, після прийняття рішення відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
Як встановлено судом, 17.09.2018 укладено договір тимчасового користування лісами між Агрофірмою "Проскурів" та ТОВ "Саман-Глей", на підставі розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2016 № 323/2016-р.
У відповідності до вищевказаного розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації, 01.09.2021 сторони договору уклали додаткову угоду до договору тимчасового користування лісами від 17.09.2018, якою п. п. 18 та 24 договору викладено в нових редакціях. Зокрема, відповідно до п. 24 договір укладено строком до 05.08.2026 включно. 
За змістом ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). 
Так, згідно з умовами договору від 17.09.2018 ТОВ "Саман-Глей" прийняло у платне довгострокове тимчасове користування лісову ділянку з метою використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних цілей.
У п. 23 спірного договору передбачено обов`язки ТОВ "Саман-Глей": проводити використання лісової ділянки у порядку, визначеному цим договором та законодавством; при використанні лісової ділянки додержуватись зобов`язань та виконувати заходи щодо забезпечення охорони, захисту лісових насаджень, посилення корисних властивостей лісів, що передбачені бізнес-планом; виконувати встановлені обмеження (обтяження) на земельну ділянку, на якій розташована лісова ділянка, в обсязі, передбаченому законодавством та цим Договором; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель, на яких розташована лісова ділянка; вести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для охорони, захисту і відтворення типових та унікальних природних комплексів об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, сприяти формуванню екологічної мережі; своєчасно вносити плату за користування лісовою ділянкою; не порушувати прав інших лісокористувачів; користуватися лісовою ділянкою з дотриманням правил протипожежної та екологічної безпеки та здійснювати заходи щодо збереження об`єкта користування від пожеж та явищ, які можуть вплинути на екологічний стан лісової ділянки; у випадку виявлення лісової пожежі забезпечити негайне сповіщення Сторони 1 та вжити заходів щодо ліквідації пожежі; підтримувати належний санітарний стан лісової ділянки; забезпечувати Стороні 1 безперешкодний доступ на об`єкт користування з метою перевірки його стану і відповідності напрямкам використання, що визначені цим Договором; не допускати на лісовій ділянці незаконних рубок та інших порушень лісового законодавства, аварій та інших подій, що погіршують стан лісової ділянки. У випадку виявлення таких випадків - протягом доби письмово повідомляти Сторону 1, вживаючи негайних заходів щодо встановлення лісопорушників або усунення негативних наслідків порушень; не допускати засмічення та забруднення лісової ділянки відходами, забезпечувати підтримання належного санітарного стану ділянки; на письмові запити Сторони 1 щодо використання лісової ділянки надавати у десятиденний термін ґрунтовні та вичерпні відповіді, сприяти Стороні 1 у веденні лісового господарства та не перешкоджати його представникам здійснювати лісогосподарські заходи; у разі припинення договірних відносин повернути лісову ділянку Стороні 1 з урахуванням умов, визначених пунктами 14-18 цього Договору; після закінчення терміну дії Договору, а також в інших випадках припинення його дії, повернути Стороні 1 лісову ділянку протягом десяти днів із дати припинення у стані, придатному для ведення лісового господарства; виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.
У статті 20 Лісового кодексу України передбачено, що тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування мають право:
1) здійснювати господарську діяльність у лісах з дотриманням умов договору;
2) за погодженням із власниками лісів, постійними лісокористувачами в установленому порядку зводити тимчасові будівлі і споруди, необхідні для ведення господарської діяльності;
3) отримувати продукцію і доходи від її реалізації.
Тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування зобов`язані:
1) приступати до використання лісів у строки, встановлені договором;
2) виконувати встановлені обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом та договором;
3) дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель;
4) вести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для охорони, захисту і відтворення типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, сприяти формуванню екологічної мережі;
5) своєчасно вносити плату за використання лісових ресурсів;
6) не порушувати прав інших лісокористувачів.
Законом та договором можуть бути передбачені й інші права та обов`язки тимчасових лісокористувачів на умовах довгострокового користування (стаття 20 ЛК України).
Право тимчасового користування лісами припиняється у випадках, передбачених статтею 78 цього Кодексу для припинення права використання лісових ресурсів (частина друга статті 22 ЛК України).
У відповідності до ст.40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.
Статтею 96 Земельного кодексу України на землекористувачів покладено обов`язок додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.
Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 86 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. Забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.
За змістом статті 105 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Згідно зі статтею 107 ЛК України підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Отже, організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів.
Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.
Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2018 у справі №909/976/17, постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №909/1111/16, від 20.08.2018 у справі №920/1293/16, від 23.08.2018 у справі №917/1261/17, від 19.09.2018 у справі №925/382/17, від 09.12.2019 у справі № 906/133/18, від 20.02.2020 у справі №920/1106/17. Таку ж правову позицію підтримано Верховним Судом у постанові від 18.05.2023 у справі № 914/669/22.
Прокурор стверджує про відсутність належного реагування Агрофірми „Проскурів”, як постійного лісокористувача, на допущені порушення вимог земельного та екологічного законодавства при використанні ТОВ "Саман-Глей" земельної ділянки площею 66,9 га із кадастровим номером 6825087200:06:013:0043.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У рішенні Господарського суду Хмельницької області від 03.10.2024 №924/1351/20 (924/529/24) встановлено, що за змістом Акту перевірки вимог земельного законодавства щодо об`єкту – земельної ділянки від 13.04.2021 №207-ДК/188/АП/09/01/-21, складеного Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області за результатом проведеної перевірки, частина відповідної земельної ділянки площею 3,475 га (яка знаходиться у користуванні ТОВ „Саман-Глей”) огороджена парканом та перебуває під охороною. На даній земельній ділянці облаштовано штучний водний об`єкт (став) орієнтовною площею 0,23 га. Крім того, на вказаній земельній ділянці знаходиться вимощений бруківкою майданчик, який схожий на вертолітній, металеві і дерев`яні споруди. Доступ до земельної ділянки відсутній, що унеможливило здійснення землевпорядних та геодезичних робіт по визначенню точної площі земельної ділянки, що використовується із порушеннями вимог земельного законодавства. 
Водночас, Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області у листі від 23.05.2025 зазначено, що в ході здійснення огляду місця події встановлено наявність на земельній ділянці огородженої охоронюваної території з відкритою металевою огороджувальною сіткою, зеленого кольору (площею 2,1537 га), на даній території розміщено будівлі, загальною площею 0,0303 га, які за зовнішніми ознаками є тимчасовими спорудами некапітального типу, три штучні водні об`єкти загальною площею 0,4934 га, пішохідні доріжки з твердим покриттям загальною площею 0,17 га, фруктові сади загальною площею 0,0611 га, піщаний пляж загального площею 0,0192 га, ділянки без лісової рослинності загальною площею 0,4605 га. 
Згідно даних Державного земельного кадастру вказана земельна ділянка з цільовим призначенням 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, угіддя на земельній ділянці - земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю, площею 66,9000 га; відомості щодо водних об`єктів згідно даних Державного земельного кадастру, відсутні. Відомості щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, угідь на земельній ділянці, згідно даних Державного земельного кадастру відсутні. Враховуючи вказане, в процесі огляду встановлено, що водні об`єкти створені на земельній ділянці штучно. 
У відповідності до наданого постановою прокурора Хмельницької окружної прокуратури про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному проваджені від 02.10.2025 дозволу прокурорам Хмельницької обласної прокуратури на розголошення відомостей та використання матеріалів із кримінального провадження № 42025242210000003 від 25.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, до матеріалів справи №924/1221/25 додано протокол огляду від 20.03.2025 земельної ділянки з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043, проведений за участю понятих, згідно з яким на території земельної ділянки виявлено, що останню по колу огороджено парканом, про що здійснено фотографування квадрокоптером з записом на інформаційний носій. В ході проведення огляду пеньків дерев не виявлено, виявлено наявні шість приміщень, які за зовнішніми ознаками являються тимчасовими. 
За змістом повідомлення Земельного-аграрного центру "Карат" від 27.03.2025 №39 за наслідком проведеного 20.03.2025 огляду земельної ділянки з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 було встановлено наступне: частина земельної ділянки площею 2,1537 га. (21537 м.кв.) огороджена металевим парканом (на плані зображена жовта лінія з чорним пунктиром). На даній території розташовані наступні об`єкти: водні об`єкти (на плані зображені блакитним кольором) загальною площею 0,4934 га. (4934 м.кв.), будівлі (на плані зображені літерою «Н») загальною площею 0,0303 га. (303 м.кв.), пішохідні доріжки з твердим покриттям (на плані зображені пунктиром чорного кольору) загальною площею 0,1700 га. (1700 м.кв.), фруктові сади загальною площею 0,0611 га. (611 м.кв.), піщаний пляж (на плані зображений жовтим кольором «Пісок») загальною площею 0,0192 га. (192 m2), ділянки без лісової рослинності (на плані зображені малиновим кольором) загальною площею 0,4605 га (4605 м.кв.). Проаналізувавши знімки з Google Планета земля за 2015 та 2025 встановлено, станом на 2015 рік досліджувана територія була повністю вкрита лісовою рослинністю, а станом на 2025 рік на даній території присутні перераховані вище об`єкти. До повідомлення додано додатки з умовними позначеннями з порівнянням у 2015 та 2025 роках.
За змістом тематичних карт космічного знімання на території, зокрема ретроспективного супутникового моніторингу земельної ділянки з кадастровим номером 6825087200:06:613:0043, наданих Державним космічним агентством України до листів від 29.01.2025 та від 17.02.2025 за період з 28.10.2015 по 13.02.2025 вбачається, що починаючи з 14.07.2017 на спірній земельні ділянці зменшуються лісові насадження (щорічно) з появою нових трьох водойм. 
У листі Державного агентства лісових ресурсів України від 12.08.2025 вказано, що у 2016-2020 роках Хмельницьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства лісорубні квитки на рубки головного користування в межах земельної ділянки з кадастровим номером 6825087200:06:613:0043 у кварталі 1 виділах 3,4,5,14-18, яка розташована на території Розсошанської сільської ради, не видавались. При цьому, лісорубні квитки на рубки формування і оздоровлення лісів, інші рубки лісокористувач міг виписувати собі сам.
Згідно з протоколом огляду місцевості від 16.08.2025, проведеного Заступником начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції В.Носенко, відповідно до відомостей веб-ресурсу вказано, що за посиланням «https://kadastrova-karta.com/» встановлено, що на території земельної ділянки з кадастровим номером 6825087200:06:613:0043 встановлено знаходження паркану, який оточує ділянку місцевості та унеможливлює вхід на неї. До протоколу додано ілюстраційну таблицю.
Заперечення відповідача стосовно зведення на лісовій ділянці площею 3,4750 га тимчасових будівель, споруд, парканів та інших споруд лінійного типу (без фундаменту) необхідних для ведення господарської діяльності ТОВ «Саман-Глей» у відповідності до листа-погодження Агрофірми «Проскурів» від 22.11.2016 №25 спростовуються наданням останнього відповідачу до дати укладення спірного договору, а також визначенням в останньому дії погодження в межах договору тимчасового користування лісами від 17.11.2016, який не є предметом спору. 
З приводу штучно створеної водойми відповідач зауважує, що остання існувала ще до моменту укладення договору тимчасового користування (з 2016 року), однак існування однієї водойми у 2016 не спростовує появу інших водойм згідно відомостей Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 23.05.2025, повідомлення Земельного-аграрного центру "Карат" від 27.03.2025 №39 та відеоматеріалів доданих до матеріалів справи.
Підстави зміни або розірвання договору передбачені статтею 651 ЦК України і за загальним правилом, викладеним у частині першій цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Разом із тим договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (частина друга цієї ж статті).
Отже, іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку, крім істотного його порушення, відповідно до частини другої статті 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і саме настання таких випадків зумовлює право сторони договору домагатися в судовому порядку зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин.
До того ж, підстави припинення права користування лісами та земельними ділянками лісового призначення визначені положеннями ЛК України та ЗК України відповідно.
Частиною другою статті 22 ЛК України передбачено, що право тимчасового користування лісами припиняється у випадках, передбачених статтею 78 цього Кодексу для припинення права використання лісових ресурсів.
Відповідно до пунктів 5 та 7 частини першої статті 78 ЛК України право використання лісових ресурсів припиняється в разі: 5) використання лісових ресурсів способами, які негативно впливають на стан і відтворення лісів, призводять до погіршення навколишнього природного середовища; 7) використання лісової ділянки не за цільовим призначенням.
Згідно з пунктами «г» та «ґ» частини першої статті 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.
Пунктом «а» частини першої статті 143 ЗК України встановлено, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку в разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.
За змістом п. 5.3 Правил використання корисних властивостей лісів, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14.08.2012 №502, при використанні корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних цілей тимчасовий лісокористувач забезпечує на виділеній лісовій ділянці створення сприятливих умов для перебування громадян шляхом проведення робіт з благоустрою цих ділянок. При виконанні робіт з благоустрою лісової ділянки мають зберігатись ліси та природні ландшафти, дотримуватись правила пожежної безпеки та санітарні правила в лісах.
При використанні корисних властивостей лісів не допускається пошкодження лісових насаджень, рослинного покриву та ґрунтів, засмічення та забруднення виділеної лісової ділянки та прилеглої до неї території (п. 5.6 вищевказаних Правил).
Відповідно до п. 29 договору дія договору припиняється в тому числі у випадках: систематичного невиконання Стороною 2 обов`язків, що передбачені договором та законом; використання лісової ділянки способами, які негативно впливають на стан і відтворення лісів або призводять до погіршення чи природного середовища; використання Стороною 2 лісової ділянки у цілях, не передбачених цим Договором; використання Стороною 2 відповідної земельної лісової ділянки не за цільовим призначенням; з інших підстав, визначених законодавством.
Тож виявлення факту проведення будь-якого спорудження майнових об`єктів (парканів чи інших споруд некапітального типу) за відсутності згоди постійного лісокористувача є обставиною, виникнення якої є самостійною підставою для припинення дії договору і його розірвання судом. Подібна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.05.2025 у справі №902/111/24.
Водночас, до обов`язків відповідача у п. 29 договору віднесено не допущення на лісовій ділянці незаконних рубок та інших порушень лісового законодавства, аварій та інших подій, що погіршують стан лісової ділянки. У випадку виявлення таких випадків - протягом доби письмово повідомляти Сторону 1, вживаючи негайних заходів щодо встановлення лісопорушників або усунення негативних наслідків порушень.
Докази видачі Державним агентством лісових ресурсів України або самостійного виписування лісорубних квитків лісокористувачем в межах земельної ділянки з кадастровим номером 6825087200:06:613:0043 у кварталі 1 виділах 3,4,5,14-18, а також повідомлення відповідачем Агрофірми "Проскурів" та/або Хмельницької ОДА про виявлені незаконні рубки та інші порушення лісового законодавства в межах лісової ділянки площею 3,475 га, до матеріалів справи не додано.
У ст. 23 ЛК України визначено, що громадяни мають право вільно перебувати в лісах державної та комунальної власності, якщо інше не передбачено законом.
Права власників лісів, лісокористувачів та громадян охороняються законом і можуть бути обмежені або припинені лише у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами (ст. 24 ЛК України).
З огляду на встановлення навколо спірної лісової ділянки огорожі, обмежено безумовне право власника на доступ до земель лісового фонду та допускається триваюче порушення прав інших лісокористувачів.
Відтак, вбачається використання відповідачем земельної ділянки з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 переданої для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей з порушенням умов договору тимчасового користування лісами від 17.09.2018 шляхом допущення зменшення кількості лісів на відповідній земельній ділянці, встановлення парканів, зведення тимчасових споруд некапітального типу, пішохідних доріжок та створення штучних водойм без жодного погодження з постійним лісокористувачем та Хмельницькою обласною державною адміністрацією.
Встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем зобов`язань визначених договором тимчасового користування лісами від 17.09.2018, зокрема щодо обов`язків з: використання лісової ділянки у порядку, визначеному цим договором та законодавством, виконання заходів щодо забезпечення охорони, захисту лісових насаджень, не порушення прав інших лісокористувачів, не допущення на лісовій ділянці незаконних рубок та інших порушень лісового законодавства, аварій та інших подій, що погіршують стан лісової ділянки.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. 
Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У пунктах 1-3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 у справі №905/902/20 (п.6.27), постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №904/3242/18 (п.23), від 07.06.2022 у справі №922/605/15 (п.40.4), від 05.07.2022 у справі №904/3866/21 тощо).
Недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону або докази, які не можуть підтверджувати ті обставини, які в силу приписів законодавства мають підтверджуватись лише певними засобами доказування. При цьому тягар доведення недопустимості доказу лежить на особі, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ (п.24 постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №904/3242/18).
Разом із тим відповідно до частин 1, 2 статті 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. 
З огляду на наявність дозволу прокурора, вищевказані копії матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №42025242210000003 від 25.02.2025, суд визнає належними та допустимими доказами при розгляді господарської справи. 
Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується використання відповідачем спірної лісової ділянки не за призначенням, порушення визначених договором умов використання ділянки, норм законодавства, зазначених вище, суд вбачає підстави для розірвання договору тимчасового користування лісами від 17.09.2018 та задоволення позовних вимог в цій частині. 
У постанові від 20.11.2024 у справі №918/391/23 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вимога про повернення земельних ділянок є похідною від вимоги про розірвання договорів оренди. Тож за наявності правових підстав для розірвання договорів оренди неодмінним є обов`язок орендаря повернути земельні ділянки, що були у його користуванні. Ураховуючи встановлені обставини щодо наявності підстав для розірвання договорів оренди землі та перебування спірних земельних ділянок у фактичному користуванні орендаря, суд касаційної інстанції вказав, що ефективним та правомірним способом захисту порушеного права територіальної громади буде повернення їй спірних ділянок у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому відповідач отримав їх в оренду. Як і розірвання договорів оренди землі, таке повернення прямо передбачене законом, переслідує легітимну мету і є пропорційним цій меті.
Відповідно до частини третьої статті 68 ЛК України землі, що були порушені під час використання лісових ресурсів, приводяться відповідно до вимог законодавства винними в цьому особами за їх рахунок до стану, придатного для використання за призначенням.
Обов`язок повернути лісову ділянку та привести її в придатний для подальшого використання за призначенням стан у строки, визначені договором, невід`ємно пов`язаний з настанням певного юридичного факту - припинення дії договору.
Отже, суб`єкти правовідносин можуть врегулювати питання щодо повернення лісової ділянки в придатному для подальшого її використання за призначенням стані в добровільному (позасудовому) порядку на підставі положень договору та приписів законодавства України. 
Так, у п. 23 договору передбачено обов`язок відповідача у разі припинення договірних відносин повернути лісову ділянку орендодавцеві з урахуванням умов, визначених пунктами 14-18 цього договору, а також після закінчення терміну дії договору, а також в інших випадках припинення його дії, повернути орендодавцеві лісову ділянку протягом десяти днів із дати припинення у стані, придатному для ведення лісового господарства.
Відтак, під час звернення до суду з позовом про розірвання договору тимчасового користування лісовою ділянкою від позивача не вимагається вчинення дій, що передбачені положеннями статті 376 ЦК України, та не є обов`язковим пред`явлення вимоги про знесення самочинного будівництва особою, яка його здійснила, або за її рахунок та/або визнання за власником (користувачем) земельної ділянки права власності на майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Подібна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.05.2025 у справі №№902/111/24. 
З огляду на те, що вимога про розірвання спірного договору тимчасового користування лісами від 17.09.2018 підлягає задоволенню, керуючись предметом та підставою позову, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення похідної позовної вимоги та зобов`язання відповідача повернути позивачу лісову ділянку площею 3,475 га у стані, придатному для ведення лісового господарства, що розташована в межах земельної ділянки лісового фонду з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 площею 66,9 га на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд –
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Розірвати договір тимчасового користування лісами від 17.09.2018, укладений між Агрофірмою "Проскурів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Саман-Глей" на підставі розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2016 №323/2016-р.

Товариству з обмеженою відповідальністю "Саман-Глей" (31222, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, село Попівці, Волочиська ТГ, вул. Шкільна, буд. 34-А, код ЄДРПОУ 37016681) повернути Хмельницькій обласній державній адміністрації (29005, Хмельницька обл., місто Хмельницький, майдан Незалежності, буд. 2, код ЄДРПОУ 22985083) лісову ділянку площею 3,475 га у стані, придатному для ведення лісового господарства, що розташована в межах земельної ділянки лісового фонду з кадастровим номером 6825087200:06:013:0043 площею 66,9 га на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Саман-Глей" (31222, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, село Попівці, Волочиська ТГ, вул. Шкільна, буд. 34-А, код ЄДРПОУ 37016681) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, Хмельницька обл., місто Хмельницький, провулок Військоматський , буд. 3, код ЄДРПОУ 02911102) 6056,00 грн. судового збору.
Після набрання рішенням законної сили, видати накази.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).
Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Рішення надіслати сторонам за допомогою підсистем ЄСІТС в електронні кабінети.
Повний текст рішення складений та підписаний 17.04.2026.

Суддя Андрій ЯРОЦЬКИЙ