Єдиний унікальний номер: 379/2111/25 
Провадження № 2-др/379/8/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року	м.Тараща	

Таращанський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Невгада О.В.,
за участю секретаря судового засідання Бакал О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 розглянувши заяву представника відповідача - адвоката Кочина Сергія Сергійовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат,
У С Т А Н О В И В:
06.04.2026через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява представника відповідачаадвоката Кочина С.С. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі, з єдиним унікальним № 379/2111/25, за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, в частині стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат, що складаються з витрат по наданню правничої допомоги адвокатом в сумі 9000,00 грн.
В обґрунтування заяви зазначає, що 23.03.2026 рішенням Таращанського районного суду Київської області за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до відповідача – ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Проте, судом не вирішено питання щодо стягнення витрат понесених відповідачем при розгляді даної справи на правничу допомогу, яка надавалася адвокатом Кочиним С.С. Просить суд: поновити строк для подання заяви про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу стягнути з позивачаТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь відповідача ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката Кочина С.С. в розмірі 9000,00 грн.
09.04.2026 через систему "Електронний суд" від представника позивачаТОВ «ФК «ЄАПБ» - Ясницької Н.О. надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.Вважає, що суд має відмовити в ухваленні додаткового рішення, оскільки заявлений розмір правової допомоги у сумі 9000,00 грн. є неспівмірним та значно завищеним.
Сторони в судове засідання не викликалися за відсутності такої необхідності, що відповідає ч.4 ст.270 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 23.03.2026 по справі № 379/2111/25 за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позикизадоволено частково.
При винесенні вказаного рішення, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, про які було заявлено уклопотаннях до позовної заяви, що докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу відповідно до положень п.8 ст.141 ЦПК України будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. 
06.04.2026 представник відповідача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, що складаються з витрат по наданню правничої допомоги адвокатом відповідачу в сумі 9000,00 грн.Фактичний розмір витрат на правову допомогу, понесених відповідачем у зв`язку з підготовкою до участі та безпосереднім здійсненням представництва інтересів у справі складає 9000 грн.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд.
Вимоги до змісту судового рішення визначені ст. 265 ЦПК України. Пунктом 2 частини 5 вказаної статті передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до змісту ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 вказаної статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами передбачено статтею 141 ЦПК України. Отже відповідач може заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги за рахунок позивача, який ініціював судовий спір.
Практична реалізація принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 141 ЦПК).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 137, частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною.
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 141 ЦПК).
Судом встановлено, що під час розгляду справи відповідач ОСОБА_1 використав своє право на професійну правничу допомогу та звернувся за захистом своїх прав, яка надавалась адвокатом Кочином С.С.
26.01.2026 представник відповідача ОСОБА_2 подав заяву про вступ у справу як представника.
23.02.2026 представник відповідача Кочин С.С. подав клопотання про зменшення розміру неустойки, у якій зазначив, що розрахунок суми судових витрат буде надано в установлений законом строк із заявою про ухвалення додаткового рішення.
Крім того, 23.02.2026 представник відповідача згідно протоколу судового засідання № 5951325 приймав особисту участь у справі.
20.03.2026 представник відповідача Кочин С.С. подав клопотання про долучення доказів.
23.03.2026 суд постановив судове рішення про часткове задоволенні позову. Повний текст рішення складено 27.03.2026.
06.04.2026 до суду надійшла заява представника відповідача Кочина С.С. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн., до якої представник долучив детальний розрахунок гонорару №1 до договору № 23/01/2026/1 про надання правової допомоги від 23.01.2026, акт № 1 приймання – передачі гонорару до договору про надання правової допомоги № 24/03/2026, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4662/10. 
Вказана заява із відповідними доказами у встановленому порядку доставлена до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС - позивача.
Щодо заяви про поновлення строку для подання доказів на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 (провадження № 61-4799св23) зазначено, що: "у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат".
У додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2024 року у справі № 751/6006/21 (провадження № 61-11475св23) зазначено, що: "12 серпня 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Бовкун В. І. подав до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі. […] постанова Верховного Суду від 01 серпня 2024 року надіслана одержувачу ОСОБА_3 в його електронний кабінет 08 серпня 2024 року (т. 4 а. с. 122) […] Отже, клопотання ОСОБА_2, яке підписане представником ОСОБА_3, про поновлення строку для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат слід задовольнити".
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).
Аналіз матеріалів справи свідчить, що:
у клопотаннях до позовної заяви від 23.02.2026 та 20.03.2026, поданих представником ОСОБА_1 - адвокатом Кочиним С.С. зазначено щодо доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу та представник відповідача послався на частину восьму статті 141 ЦПК України. До клопотання представником було надано копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої (правової) допомоги 23 березня 2026 року за результатами розгляду справи судом ухвалено рішення про часткове задоволення позову. 
06 квітня 2026 року представник відповідача Кочин С.С. подав заяву про стягнення витрат на правничу допомогу. Обгрунтовуючи поважність причин не подання доказів на підтвердження понесеннях таких витрат, представник відповідача послався на те, що з 24.03.2026 року по 31.03. 2026 року перебував у відпустці, що підтверджується проїзними документами. Останній день для подання заяви припадає на вихідний день, отже 5 денний строк спливає 06.04.2026.
З огляду на викладене, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на подання доказів, що підтверджують розмір понесених відповідачем витрат на правничу допомогу.
Щодо заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу (частина перша статті 270 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що: "із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства … Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони … Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності".
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо. Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 724/318/21 (провадження № 61-19599св21).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року у справі № 303/1430/18 (провадження № 61-2451св22) зазначено, що: "відповідно до пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (див. постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18)".
Згідно акту №1 приймання – передачі гонорару від 24.03.2026 за договором про надання правової допомоги сторони договору засвідчили, що адвокатом відповідно до умов договору надано правову допомогу у спосіб та порядку визначеному договором на загальну суму 9000 грн. Розмір гонорару визначено як сума вартості послуг за погодинною ставкою (відповідно до фактичної кількості витраченого часу) та сума вартості послуг, погодженої сторонами у фіксованому розмірі. Фактично надано наступні послуги: ознайомлення із фактичними обставинами справи, поданою заявою, доданими доказами, перевірка розрахунків, дослідження судової практики та спеціального законодавства щодо військовослужбовців вартістю 3000 грн. Підготовка та подання до суду клопотання про долучення доказів, формування правової позиції щодо застосування пільг військовослужбовцю 6000 грн.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні на користь якої відбулося рішення всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципом справедливості та верховенством права, встановить що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівняні з ринковими цінами адвокатських послуг (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №211/3113/16-ц).
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
Представник позивача Ясницька Н.О. заявила клопотання про залишення без задоволення заяви представника відповідачапро стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на їх неспіврозмірність. 
У разі неспівмірності розміру витрат на правову допомогу суд самостійно визначає розмір судових витрат (постанова Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №160/6762/21).
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тобто, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.
У свою чергу, аналізуючи надані суду докази на підтвердження заявлених розмірів судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, а також враховуючи суб`єктний склад правовідносин, предмет спору, незначну складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також, доводи позивача, суд вважає за необхідне зменшити розмір судових витрат. Із врахуванням часткового задоволення позову, розмір витрат на професійну правничу допомогу, яку слід стягнути з позивача, становить 6000,00 гривень.
Суд вважає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належним чином, однак, керуючись приписами статті 141 ЦПК України, стягує понесені судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, розмір судових витрат, який підлягав би стягненню з відповідача за умови повного задоволення позовних вимог мав скласти 6000,00 грн. та складався з витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи, що позов задоволено в частині стягнення основного боргу з розмірі 9 552,00 грн., а в задоволенні іншої частини позовних вимог - у частині стягнення суми заборгованості за відсотками у розмірі 25293,60 грн. відмовлено, тобто в цій частині рішення суду ухвалене на користь відповідача, тому суд, визначаючи розмір витрат, який підлягає стягненню з позивача на користь відповідача на відшкодування витрат на правничу допомогу враховує саме ту суму, в стягненні якої з відповідача на користь позивача було відмовлено. 
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування судових витрат на правничу допомогу 4355,15 грн. (6000,00*25293,00/34845,60), що є пропорційним розміру позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено позивачу.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2-13, 123, 124, 133, 137, 141, 142, 270, 258, 260, 261, 352-354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Поновити представнику відповідача ОСОБА_1 – адвокату Кочину Сергію Сергійовичу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним витрат на правничу допомогу.
Заяву представника відповідача адвоката Кочина Сергія Сергійовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у справі № 379/2111/25 номер провадження 2/379/138/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 4355,15  (чотири тисячі триста п`ятдесят п`ять) гривень 15 коп.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ35625014, місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, індекс 01032.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя       О.В. Невгад