Провадження № 2/641/1676/2026 	Справа № 645/108/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 квітня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд міста Харкова у складі головуючої судді Василенко О.Я., за участю секретаря судового засідання Кривенко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (ТОВ «ФК «ЕЙС») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
установив:
ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося до Немишлянського районного суду міста Харкова через підсистему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором від 09.03.2024 №7668202 у сумі 22 549,35грн, судовий збір в розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі – первісний кредитор, кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі- позичальник) укладено кредитний договір № 7668202 (далі - Кредитний договір) на суму 7 000,00 грн. Кредитний договір укладено в електронній формі, в ІКС кредитодавця, частиною якого є офіційний сайт за посиланням: https://creditplus.ua. На виконання умов Кредитного договору 09.03.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» на платіжну картку № НОМЕР_1 (далі - Платіжна картка) відповідача. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК»/ 
23.10.2024 між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено Договір факторингу № 23.10/24-Ф , відповідно до якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників №Б/Н від 23.10.2024 до Договору Факторингу 1 та Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 23.10.2024 до Договору Факторингу 1 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача.
16.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу №16/05/25-Е, відповідно до якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № Б/Н від 16.05.2025 за Договором Факторингу 2 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28779,35 грн. 
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони Відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договорам.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить – 28779,35 грн, яка складається з: 6997,90 грн - заборгованість по тілу кредиту; 15551,45 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 6230,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Однак позивач не заявляє вимоги щодо стягнення штрафних санкцій, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості пред`явлена для стягнення становить 22 549,35 грн.
18.02.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила у задоволенні позовних вимог, щодо стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 3 477,97 відмовити. Позовну заяву в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення. Судові витрати розподілити пропорційно задоволеним позовним вимогам. 
Обґрунтовуючи свій відзив, відповідач зазначила, що відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору стандартна процентна ставка складає 2,20% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, при цьому, відповідно по п. 1.5.2. якщо до 24.03.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, споживач сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою, яка складає 0,01% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. 
Відповідно до детального розрахунку заборгованості ТОВ «Авентус Україна», поданого позивачем, відповідач виконала умову п.1.5.2 шляхом погашення 20.03.2024 частини кредиту у розмірі 10,5 грн, з яких 8,4 грн відсотки за кредитом та 2,1 грн - погашення тіла кредиту. Отже, за період з 09.03.2024 по 24.03.2024 застосовується знижена процентна ставка, а нараховані відсотки складають: 7000 х 0,01%/100% х 15 днів = 10,50 грн. Починаючи з 25.03.2024 і до 03.07.2024 (припинення нарахування відсотків) кредитодавець, ТОВ «Авентус Україна», нараховувало відсотки у розмірі 2,20% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Таким чином, було нараховано заборгованість у розмірі 15549,33 грн. Норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 24 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 22 серпня 2024 року не більше 1 %. Як зазначає вище відповідач, стандартна процентна ставка за кредитом складає 2,2%. Такий розмір відсоткової ставки суперечить із Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону України «Про споживче кредитування», а тому розмір заборгованості за відсотками за період з 24.04.2024 по 03.07.2024 має становити 7 452,76 грн (6997,9 грн х 1,5 % / 100% х 71 день). Загальний розмір заборгованості відповідача за відсотками становить: з 09.03.2024 по 23.04.2024 - 4 629,12 грн з 24.04.2024 по 03.07.2024 - 7 452,76 грн, а усього 12081,88 грн, з яких сплачено 8,4 грн. Таким чином загальний обсяг заборгованості за кредитом становить 7000,00 грн (тіло кредиту) - 2,1 грн (сплачене тіло кредиту) + 12081,88 грн (відсотки за кредитом) - 8,4 (сплачені відсотки) = 19 071,38 грн.
Крім того, відповідач вважає розмір правничої допомоги у сумі 7000,00 грн завищеною та необґрунтованою. Враховуючи розрахунки наведені вище, реальна ціна позову в даній справі на думку відповідача складає 19 071,38 грн, замість 22 549,35 грн, заявлених позивачем. В такому випадку витрати на адвоката складають 36,7% ціни позову; по-друге, представник позивача захищає його інтереси в судах систематично: на офіційному сайті Судової влади міститься інформація щонайменше про 50 справ (максимальна кількість інформації за одним запитом) поданих від імені позивача його представником (виключно одним адвокатом ) лише за січень 2026, про стягнення заборгованості за кредитним договором. З аналізу ухвал за цими справами вбачається що позивач звертається до суду за стягненням заборгованості за аналогічними договорами факторингу, за якими передано право вимоги за споживчими кредитами (мікрозаймами) від одних і тих самих компанії, а обставини справ є тотожними. Таким чином, позивач вимагає компенсувати майже 40% ціни позову, за подачу одного з десятків типових позовів, у справі з усталеною правовою позицією та судовою практикою, за відсутності заперечень зі сторони відповідача щодо наявності підстав для позову як таких. Натомість для відповідача такі вимоги є надмірним тягарем, оскільки вона є одинокою матір`ю 4 дітей, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та не має інших доходів, крім соціальних виплат, що підтверджується довідкою про доходи за 2025 рік. Відповідач звертає увагу суду, що представник позивача не надав детального опису наданих робіт (послуг). Відповідно до Постанови ВС від 05.06.2018 року у справі № 904/8308/17 Підставою для відмови у розподілі витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі може бути ненадання переліку послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом.
20.02.2026 від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, в якій представник погодився з наданим відповідачем у відзиві розрахунком заборгованості, та зазначив, що згідно прикінцевим положенням п. 17 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %, тобто з 24.12.2023 по 22.04.2024 включно; протягом наступних 120 днів - 1,5 %, тобто з 23.04.2024 по 20.08.2024 включно; Позивач подав заяву про зменшення позовних вимог згідно якої денна процентна ставка є наступною: Відповідно до кредитного договору та розрахунку заборгованості відсоткова ставка в період 09.03.2024– 22.04.2024 нарахувань, здійснювалось відповідно до чинного законодавства. Тобто у межах 2,5% користування кредитними коштами за один день. Проте відповідно до прикінцевих положень в період 23.04.2024 03.07.2024 нарахування відбувались не правомірно, задля усунення даного недоліку позивач має наміри зменшити позовні вимоги до чинного законодавства. 6997.9 ( тіло кредиту) *1,5% /100 = 104,97 грн 104,97*72=7557,73 грн (нарахування у період 23.04.2024-03.07.2024) Таким чином позивач зменшив позовні вимоги до 19 022,39 грн, що складається з: тіла кредиту – 6 997.90 гривень відсотків - 12 024,49 гривень.
Щодо, співмірності витрат на професійну правничу допомогу представник зазначає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 3.4 Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року, після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає Клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг. Позивачем долучено акт прийому-передачі виконаних робіт, що свідчить про належне виконання наданих послуг, а отже робота адвоката виконана належним чином. 
До суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій представник просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором №7668202 від 09.03.2024 у розмірі 19 022,39 грн., яка складається з: 6997,90 грн. - заборгованість по кредиту; 12 024,49 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2662,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. покласти на відповідача.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 02.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін), витребувано у АТ «А -БАНК» інформацію щодо платіжної картки та операцій по ній.
20.02.2026 на адресу суду від АТ «А -БАНК» надійшли витребувані матеріали.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надійшла заява, в якій відповідач просила розглянути справу без її участі, в позовних вимогах, щодо стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 3 477,97 відмовити, позовну заяву в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення, а судові витрати розподілити пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом 
09.03.2024 між ТОВ «Авентус Україна» (далі – Товариство) та ОСОБА_1  за допомогою Інформаційно-комунікаційної системи Товариства укладено електронний договір про надання споживчого кредиту №7668202 (Кредитний договір), відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сторони погодили такі умови: сума кредиту 7000,00 грн, строк кредиту – 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів – кожні 15 днів, детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Додатку №1, стандартна процентна ставка за користування кредитом 2,20%, знижена процентна ставка 3,65% та застосовується при виконанні споживачем певних умов. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача за реквізитами платіжної картки. 
На виконання Кредитного договору Товариство видало кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок відповідача за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідача 5375-23ХХ-ХХХХ-2026 що підтверджується платіжною інструкцією від 09.03.2024 №362275941761.128 (а.с. 129), а також листом АТ «А-Банк» від 20.12.2026 №20.1.0.0.0.0/7-20260210/0202 (а.с.128).
23.10.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23.10/24-Ф , відповідно до якого на підставі Реєстру боржників (Додаток №1) та Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 23.10.2024 до Договору Факторингу до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором.
16.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу №16/05/25-Е, відповідно до якого на підставі Реєстру Боржників від 16.05.2025 позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором на загальну суму 28779,35 грн. Суду надані також платіжні інструкції про оплату фінансування за права вимоги.
Відступлення права вимоги відповідає умовам Кредитного договору (п. 4.1), а також положенням ст.1077, 1080, 1082 ЦК України. В силу вимог ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за Кредитним договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло статусу нового кредитора.
ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач не здійснювали нарахувань за Кредитним договором.
Відповідно до розрахунків заборгованості, наданих позивачем, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог загальна сума заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 19 022,39 грн, яка складається з наступного: 6997,90 грн - заборгованість по кредиту; 12 024,49 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.
Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1047, 1055 ЦК України договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 2 п.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
При цьому, відповідно до п.6 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Суд встановив, що Кредитний договір укладено за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС), частиною якої є офіційний вебсайт Товариства у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір підписано з боку відповідача одноразовим ідентифікатором, що отриманий нею на фінансовий номер, зазначений при реєстрації, що відповідає приписам п. 6 ст. 3 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», п. 12 ч. 1 ст. 1, ст.17 Закону «Про електронні довірчі послуги». Отже, оскільки Кредитний договір підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію».
На виконання Кредитного договору Товариство надало відповідачу кредит в сумі 7 000,00 грн. Кредит надано через платіжну систему первісного кредитора.
За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до наведеного розрахунку заборгованості за Кредитним договором відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, заборгованість відповідача за Кредитний договором складає з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог складає 19 022,39 грн, з яких: 6997,90 грн - заборгованість по кредиту; 12 024,49 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Отже, вимоги в цій частині стягнення зазначених сум є обґрунтованими визнаними відповідачем, а тому підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи, що суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимоги у розмірі 19 071,38 грн, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 85% судових витрат (19 071,38/22 549,35= 0,85), що складає: 2662,40*0,85= 2 251,76 грн. 
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвокат надав договір про надання правничої допомоги від 20.08.2025 №20/08/25-01,протокол узгодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги, Додаткову угоду №25771172127 від 11.09.2025 до договору про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг від 01.11.2025.
Досліджуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу на предмет їх обґрунтованості та пропорційності, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.09.2020 у справі №360/3764/18, за якою при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Підсумовуючи викладене, суд звертає увагу позивача на те, що понесені ним судові витрати повинні бути не лише фактично сплаченими та неминучими, а і обґрунтованими, тобто не завищеними та співмірними з критерієм складності справи.
Суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, яка вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Враховуючи, що відповідач заявила про зменшення витрат на правову допомогу, а також беручи до уваги, що рішення у справі ухвалене на користь позивача, нескладність справи, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та кількість підготовлених і поданих представником позивача до суду заяв по суті, їх складність та об`ємність, витрачений час, а також ту обставину, що адвокатом подано до суду кілька аналогічних позовних заяв, які практично є ідентичними за змістом, обґрунтуванням та викладеними обставинами, суд вважає, що сума витрат у розмірі 7 000 грн є завищеною.
Відтак, на засадах співмірності та справедливості суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у сумі 2 000 грн.
Керуючись ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 263 - 265, 268, 273, 280 - 283, 293, 294, 315-319 ЦПК України,
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 7668202 від 09.03.2024 у розмірі 19 022 (дев`ятнадцять тисяч двадцять дві) грн 39 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» витрати по сплаті судового збору у сумі 2 251,76  грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» 02094, Україна, місто Київ, вул. Поправки Юрія, будинок 6, кабінет 13, ЄДРПОУ 42986956, 
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя О.Я.Василенко