Справа № 347/1789/25
Провадження № 2/347/57/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі :
Головуючої – судді : Крилюк М.І., 
Секретаря : Лазорик Л.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Встановив : 
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.11.2014 року між ними було укладено шлюб, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Пилипівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4. За час перебування у шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Сімейні відносини між подружжям погіршишись через втрату порозуміння щодо ведення господарства та організації сімейного життя, подружжя не має спільних інтересів, фактично проживає окремо та не підтримує сімейних взаємин. Спроби позивачки відновити взаємини результату не дали. У зв`язку з цим сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Відповідач тривалий час проживає окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливими, а шлюб носить формальний характер. Спір щодо поділу спільного майна відсутній. Просить позов задовольнити та розірвати шлюб.
У судове засідання позивачка не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити за її відсутності та задоволити позов.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу.
Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: 
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 СК України.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 
Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Із оглянутих матеріалів справи вбачається, що сторони у справі зареєстрували шлюб 10 листопада 2014 року у виконавчому комітеті Пилипівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3).
За час перебування у шлюбі в сторін народилися двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5, 6).
Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначає, що між нею та відповідачем втрачені почуття любові та взаєморозуміння, у них різні погляди на життя, що призвело до припинення спільного проживання. Тривалий час сторони спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин, у зв`язку з чим позивачка вважає, що сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер, а надії на примирення немає.
Термін наданий судом на примирення не дав позитивного результату, сторони наполягають на розірванні шлюбу.
Позивачка скористалася своїм правом на звернення до суду з даним позовом та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач відзиву на позовну заяву, а також інших заяв чи клопотань до суду не подавав.
Приймаючи до уваги доводи позивачки, суд вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що сім`я сторін остаточно розпалася, підстав для примирення немає, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню.
Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивачка заявила вимогу про відновлення її дошлюбного прізвища « ОСОБА_5 », що підлягає задоволенню.
Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 залишити проживати разом із матір`ю, ОСОБА_6 .
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 51, 56, 109–112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 258–259, 263–265, 268 ЦПК України, суд, — 

В и р і ш и в :
Позов задоволити. Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 10 листопада 2014 року у виконавчому комітеті села Пилипівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4 — розірвати.
Позивачці ОСОБА_6 при реєстрації розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».
Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 залишити проживати разом із матір`ю, ОСОБА_6 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 

Суддя: М.І. Крилюк