ПОСТАНОВА
Справа № 734/513/26
15 квітня 2026 р. 3/137/192/26 

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2026 об 11 год 08 хв на 98 км автодороги АМ01 в с. Кіпті Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_1 повторно протягом року керував т.з. BMW 520D д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не маючи права керувати таким транспортним засобом
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився. 14.04.2026 захисником останнього – адвокатом Кащуком А.М. через підсистему «Електронний суд» надіслано клопотання про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його, як захисника. Провадження у справі просив закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (а.с. 70).
Часом раніше 02.03.2026 адвокат Кащук А.М. подав клопотання про закриття провадження у справі мотивоване тим, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, зокрема не доведено обов`язкову ознаку повторності протягом року (відсутні відомості про попереднє притягнення та набрання відповідною постановою законної сили), протокол складено з істотними недоліками і не містить конкретизації доказів, а також не підтверджено законність зупинки транспортного засобу, що ставить під сумнів допустимість усіх отриманих доказів, у зв`язку з чим заявник просить закрити провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. (а.с. 19-26).
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, клопотання про закриття провадження, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч.5 ст. 126 КУпАП повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 574943 від 25.01.2026 (а.с. 5) у якому зафіксовано обставини інкримінованого правопорушення, зокрема те, що 25.01.2026 об 11 год 08 хв на 98 км автодороги АМ01 в с. Кіпті Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_1 повторно протягом року керував т.з. BMW 520D д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не маючи права керувати таким транспортним засобом.
На відеозаписі під назвою «126 Барилюк Силенок», який міститься на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 7), зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. На 02:42 хв. зазначеного відеозапису ОСОБА_1 повідомляє, що йому відомо про накладення на нього адміністративного стягнення у серпні 2025 року, а на 03:03 хв. вказаного запису зазначає, що перебуває у відпустці та має намір звернутися до автошколи для складання іспитів з метою отримання посвідчення водія.
Постановою серії ЕНА № 5464061 від 12.08.2025 (а.с. 6) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400,00 грн.
Доводи захисника щодо необхідності закриття провадження у справі суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами. Посилання на відсутність належних доказів повторності є необгрунтованими, адже матеріали справи містять постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 12.08.2025 (а.с. 6), що свідчить про вчинення нового правопорушення протягом року, а сам ОСОБА_1 на відеозаписі підтвердив обізнаність про попереднє притягнення до відповідальності. Твердження про недоліки протоколу не впливають на встановлення обставин правопорушення, оскільки він узгоджується з іншими доказами та відображає суть інкримінованого діяння.
Доводи щодо незаконності зупинки транспортного засобу також є безпідставними, оскільки навіть можливі недоліки у процедурі зупинки не спростовують факту вчинення правопорушення та не зумовлюють автоматичну недопустимість усіх отриманих доказів. Із матеріалів справи, зокрема відеозапису, встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що стороною захисту не заперечується, а також підтверджується його власними поясненнями щодо відсутності права керування. При цьому захисником не надано доказів того, що можливі порушення при зупинці вплинули на достовірність чи допустимість доказів, у зв`язку з чим підстав для закриття провадження у справі не вбачається.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень) без оплатного вилучення транспортного засобу, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.
Не підлягає застосуванню стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, адже не зазначено доказів належності ОСОБА_1 автомобіля зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П.  В.