Справа № 954/3245/25
Номер провадження 2/954/1253/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року	с-ще Нововоронцовка	

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Каневського В. О.,
за участю секретаря судового засідання Ферко Г. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Нововоронцовського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Таврійської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Таврійської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності. В обґрунтування позову посилалася на те, що ОСОБА_2 , відповідно до Договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеного 19.10.1999 на регіональній універсальній товарній біржі «Таврійська», належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 . 20.10.1999 Каховським бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності позивача на вказану квартиру загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м. та записано у кадастрову книгу під № 474. Згідно з актовим записом № 35 від 18.12.2007 складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінила ім`я на ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про зміну імені серія НОМЕР_1 .
Рішенням державного реєстратора №78598772 від 28.04.2025 позивачу було відмовлено в проведенні реєстраційних дій з огляду на те, що державному реєстратору не вдалось отримати відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано до 01.01.2013. Отримати необхідні відомості з Каховського БТІ неможливо у зв`язку з тим, що місто окуповане з перших днів війни. 
На час виникнення права власності на зазначену нерухомість, право власності реєструвалося в органах БТІ, Державних реєстрів речових прав на нерухоме майно на той час не було. Відсутність реєстрації права власності в ДРРП впливає на отримання компенсації у разі знищення нерухомості.
Враховуючи вищенаведене, представник позивача просила визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею квартири 47,5 кв.м., житлова площа 29,6 кв.м.
Позивач, його представник у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без їхньої участі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, клопотань, відзиву не надав.
На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів.
Оцінюючиналежність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу нерухомого майна, виданого Регіональною товарною біржою «Таврійська» 19.10.1999. В даному договорі зазначено, що квартира має загальну площу 47,5 кв. м., житлова площа 29,6 кв. м. та зареєстрована в Каховському міському БТІ за № 474.
Згідно з технічним паспортом на квартиру, квартира АДРЕСА_1 на четвертому поверсі п`ятиповерхового будинку та складається з двох кімнат житловою площею 29,6 кв. м, у тому числі: 1-а кімната 12,1 кв.м, 2-а кімната 17,5 кв.м, кухні площею 6,7 кв.м, ванної кімнати площею 2,6 кв.м, вбиральні (поєднаної) 1,0 кв.м, коридору 7.2 кв.м, вбудованої шафи 0,4 кв.м, квартира обладнана балконом 3,4 кв.м, висота приміщень 2,67 м.
17.02.2025 з метою належної державної реєстрації прав позивач звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області із заявою про державну реєстрацію прав.
Рішенням від 28.04.2025 №78598772 державного реєстратора було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності Позивача на квартиру з тих підстав, що Комунальне підприємство «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, яке здійснювало реєстрацію права власності знаходиться на тимчасово окупованій території, що позбавляє реєстратора можливості здійснити запит щодо підтвердження інформації про реєстрацію права власності на зазначену квартиру.
Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У цій справі позивач була вимушена звернутися до суду з позовом, оскільки держава фактично не визнає за нею права власності на нерухоме майно, про що свідчить відмова державного реєстратора у проведенні реєстраційних дій.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (ч.4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
У цій справі державний реєстратор позбавлений можливості перевірити інформацію щодо фактів оформлення та/або реєстрації права власності на спірне майно за період з жовтня 1999 року, коли позивач набула право власності на спірне майно, до 01.01.2013, коли повноваження з державної реєстрації прав власності на нерухоме майно були передані місцевими органами державної реєстрації прав.
Проте, відсутність об`єктивної можливості підтвердити факт оформлення та/або реєстрації права власності за позивачем на спірне майно у зв`язку з місцезнаходженням КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» на тимчасово окупованій території, а також відмова (незалежно від її правомірності) державного реєстратора провести реєстрацію права власності на спірне майно за позивачем, створили ситуацію, при якій позивач не можуть реалізовувати свої правомочності як власники майна.
В той же час, Конституція України у статті 41 гарантує непорушність права власності та усі три правомочності власника: володіти, користуватися та розпоряджатися.
Невизнання державою права власності позивача на спірне майно є втручанням у це право, яке не переслідує легітимну мету та не є необхідним у демократичному суспільстві, а отже порушує гарантії, закріплені у статті 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за позивачем, а не за іншою особою.
У вищевказаній справі Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правило за аналогією закону (а саме, статті 392 ЦК України) має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні у нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою.
У справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність реєстрації права власності на спірне майно за будь-якою іншою особою. При цьому у позивача наявний Договір купівлі-продажу нерухомого майна, але з причин, які зазначені вище, цей документ не надає змоги позивачу беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, наслідком чого має бути державна реєстрація такого права.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки під час розгляду справи були підтверджені обставини, на які позивач посилається як на підставу свого позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 10, 13, 206, 258, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Таврійської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності - задовольнити.
Визнати право приватної власності за  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею квартири – 47,5 кв.м., житлова площа – 29,6 кв.м.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Реквізити сторін:
Представник позивача - ОСОБА_1 , адреса листування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .
Позивач – ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
Відповідач - Таврійська міська військова адміністрація Каховського району Херсонської області, місцезнаходження: вул. Івана Франка, буд. 29, м. Таврійськ, Каховський район, Херсонська область, 74988; код ЄДРПОУ 44856790. 

Суддя	В.О. Каневський