РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2026 року 	м. Рівне	№460/9548/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Юрчук А.М., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: ОСОБА_1 , 
відповідача-1: представник Лосковська А.В.,
відповідача-2: представник Забур`янов В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України 	
 	про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинення певних дій, 	
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (далі – Міндовкілля, відповідач-1) про визнання протиправним індивідуального акта.
Позивач просив суд визнати протиправним попередження від 20.05.2025, підписане державним секретарем Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України О.Задорожним, про звільнення ОСОБА_1 .
Позов обґрунтовано тим, що 20.05.2025 відповідач-1 попередив позивача про наступне звільнення на підставі п.1 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" у зв`язку із скороченням посади заступника начальника управління – начальника відділу формування державної і регіональної екологічної політики та економіки природокористування Управління стратегічного планування та відновлення у зв`язку з введенням в дію структури та штатного розпису Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на 2025 рік. 
Одночасно позивачу було запропоновано посаду державної служби, заступника начальника управління – начальника відділу формування державної і регіональної екологічної політики, екологічної освіти та науки Управління стратегічного планування та відновлення.
Позивач вважає зазначене попередження протиправним, оскільки у попередженні відповідачем-1 зазначено лише визначену структурою і штатним розписом первинну структурну одиницю державного органу (назву рівнозначної посади), але не вказано жодної інформації про установлені, відповідно до законодавства, посадові обов`язки за такою посадою. Ні посадової інструкції, ні положення про структурний підрозділ до попередження відповідачем-1 додано не було. 
Оскільки з назви посади не можливо встановити посадових обов`язків за посадою, позивач був позбавлений можливості прийняти рішення щодо погодження чи відмови на переведення на цю посаду. Позивач робить висновок, що переведення на запропоновану посаду є прихованим покаранням, оскільки у попередженні не зазначено посадових обов`язків, а тому не виключено, що до обов`язків за запропонованою посадою включено виконання завдань, які станом на момент вручення попередження є протермінованими у міністерстві.
Позивач звертає увагу суду на те, що роботодавець зобов`язаний запропонувати усі вакантні рівнозначні або нижчі посади державної служби на момент вручення попередження. Цього відповідачем-1 зроблено, у попередженні відсутні усі вакантні у державному органі посади станом на 20.05.2025.
У період з 21.05.2025 до 30.05.2025 у міністерстві на посади було призначено не менше 13 осіб. При цьому, позивачу жодної іншої пропозиції вакантної посади запропоновано не було. 
Ухвалою суду від 06.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/9548/25, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 03.07.2025, встановлено відповідачу-1 строк для подання відзиву на позовну заяву.
24.06.2025 відповідачем-1 подано відзив на позовну заяву, згідно з яким доводи позивача, викладені у позовній заяві, є безпідставними та необґрунтованими. 
Наказом Міндовкілля від 11.02.2025 №268 введено в дію з 11.02.2025 структуру апарату Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, затверджену Міністром захисту довкілля та природних ресурсів України 06.02.2025, та штатний розпис апарату Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на 2025 рік.
20.05.2025 Міндовкілля попередило позивача про звільнення з державної служби на підставі п.1 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" та запропонувало йому іншу рівнозначну посаду заступника начальника управління – начальника відділу формування державної і регіональної екологічної політики, екологічної освіти та науки Управління стратегічного планування та відновлення.
Норма ч.3 ст.87 Закону України "Про державну службу" містить лише обов`язок запропонувати позивачу іншу рівнозначну посаду державної служби. У свою чергу ознайомлення з посадовою інструкцією відбувається після виходу державного службовця на роботу. Норми діючого законодавства не передбачають ознайомлення державного службовця з посадовою інструкцією до моменту його призначення на посаду.
Конструкція наведеної норми встановлює лише одночасність попередження про наступне звільнення та пропозиції іншої рівнозначної посади, а отже надумані позивачем недоліки при пропонуванні іншої вакантної посади не стосуються законності попередження.
У результаті попередження позивача про наступне вивільнення Міндовкіллям не порушено його трудових прав, оскільки: запропоновано іншу рівнозначну посаду; не допущено звільнення державного службовця до спливу встановленого законодавством строку.
Таким чином, позивачем не доведено порушення його трудових прав при ознайомленні з попередженням та при пропонуванні іншої рівнозначної посади. Визнання попередження протиправним є неналежним способом захисту та не забезпечить відновлення прав позивача.
Відповідач-1 просив відмовити у задоволенні позову повністю.
27.06.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою відповідачем у відзиві жодним чином не спростовано доводи позовної заяви.
Ухвалою суду від 25.06.2025 задоволено заяву представника відповідача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою суду від 30.06.2025 задоволено заяву позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У підготовчому засіданні 03.07.2025 оголошено перерву до 15.07.2025.
Від позивача надійшло клопотання про об`єднання в одне провадження справ №460/9548/25 та №460/11018/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинення певних дій. 
Предметом спору у справі №460/11018/25 є наказ Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 25.06.2025 №566-ос "Про звільнення ОСОБА_1 ".
У позовній заяві у справі №460/11018/25 позивач просив суд:
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління начальника відділу формування державної і регіональної екологічної політики та економіки природокористування Управління стратегічного планування та відновлення Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України з дати фактичного звільнення;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.06.2025 по дату винесення рішення судом.
Позов у справі №460/11018/25, крім тверджень про протиправність попередження про звільнення, які наведені вище, додатково обґрунтовано тим, що протиправність оспорюваного наказу полягає у порушенні вимог абз.2 ч.3 ст.87 Закону України "Про державну службу", а саме: відсутності пропозиції від суб`єкта призначення усіх вакантних рівнозначних посад державної служби, або як виключення, нижчих посад державної служби у Міндовкіллі, які існували на дату попередження 20.05.2025, а також упродовж строку дії попередження, з 20.05.2025 до 25.06.2025.
Позивач вказує, що у червні 2025 року відповідачем-1 призначено на посади державної служби 8 осіб, що підтверджує наявність відповідних вакантних посад. 
Отже, відповідачем у результаті зміни структури та штатного розпису міністерства, у зв`язку із скороченням посади державної служби, яку обіймав позивач, порушено процедуру звільнення позивача з державної служби – не запропоновано усі інші рівнозначні вакантні посади і як виключення нижчі посади державної служби, які з`явилися у міністерстві у період з 20.05.2025 до 25.06.2025. Відтак, оспорюваний наказ є протиправним. 
Ухвалою суду від 15.07.2025 задоволено клопотання позивача: об`єднано в одне провадження адміністративну справу №460/9548/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про визнання протиправним індивідуального акта зі справою №460/11018/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинення певних дій. Присвоєно об`єднаним справам номер 460/9548/25.
Підготовче засідання у справі призначено на 19.08.2025.
18.07.2025 відповідачем-1 подано відзив на позовну заяву у справі №460/11018/25, згідно з яким право позивача на працю Міндовкіллям порушено не було, оскільки разом з попередженням про наступне звільнення йому було запропоновано іншу рівнозначну посаду, згоду на переведення на яку ним надано не було.
Посадові обов`язки за запропонованою посадою визначені у відповідній посадовій інструкції, право позивача на ознайомлення з ними не обмежувалося.
Міндовкілля листом від 03.06.2025 №25/3-19/7723-25 надало ОСОБА_1 копії положень про Управління стратегічного планування та відновлення, відділ формування державної і регіональної екологічної політики, екологічної освіти та науки Управління стратегічного планування та відновлення, посадової інструкції державного службовця, заступника начальника управління – начальника відділу формування державної і регіональної екологічної політики, екологічної освіти та науки Управління стратегічного планування та відновлення.
Відповідач-1 вказує, що законодавцем у нормі спеціального закону, що регулює відносини між суб`єктом призначення та державним службовцем і підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, вжито словосполучення саме "іншу рівнозначну посаду" та "нижчу посаду", що виключає необхідність пропонування позивачу усіх вакантних посад. 
Отже, Міндовкілля діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідач-1 просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
23.07.2025 позивачем подано відповідь на відзив, згідно з якою відповідачем жодним чином не спростовано доводи позовної заяви. 
У підготовчому засіданні 19.08.2025 оголошено перерву у зв`язку з технічними проблемами та неможливістю проведення судового засідання в режимі відеоконференції до 04.09.2026.
Ухвалою суду від 19.08.2025 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.
Ухвалою суду від 04.09.2025 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі.
У підготовчому засіданні 04.09.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 25.09.2025.
У судовому засіданні 25.09.2025 оголошено перерву до 07.10.2025.
У судовому засіданні 07.10.2025 суд залучив до участі у справі як другого відповідача Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України (далі – відповідач-2), встановив відповідачу-2 строк для подання відзиву на позовну заяву, розгляд справи розпочав спочатку.
У зв`язку із залученням другого відповідача у справі призначено підготовче засідання на 04.11.2025.
14.10.2025 відповідачем-2 подано відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Міндовкіллям було попереджено позивача про наступне звільнення та одночасно запропоновано йому іншу рівнозначну посаду, згоди на переведення на яку ним надано не було. Відповідно, ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади після спливу строку, встановленого ч.3 ст.87 Закону України "Про державну службу". Міндовкілля діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідач-2 просив відмовити у задоволенні позову повністю.
У підготовчому засіданні 04.11.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 04.12.2025.
Судове засідання 04.12.2025 не відбулося у зв`язку з технічними проблемами та неможливістю проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Судове засідання відкладено на 13.01.2026. 
У судовому засіданні 13.01.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив, що рішення буде проголошено 23.01.2026.
У судовому засіданні 23.01.2026 суд постановив ухвалу про поновлення судового розгляду, витребував у відповідачів додаткові докази, оголосив перерву у судовому засіданні до 29.01.2026.
У судовому засіданні 29.01.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив, що рішення буде проголошено 05.02.2026.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповідях на відзиви. Просив позов задовольнити повністю.
Представники відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву. Просили у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 з 09 липня 2021 року працював у Міністерстві захисту довкілля та природних ресурсів України – наказом від 07.07.2021 №247-о був призначений на посаду заступника директора департаменту – начальника відділу формування екологічної стратегії Департаменту стратегічного планування та міжнародної співпраці.
09 липня 2021 року ОСОБА_1 прийняв Присягу державного службовця.
Ці обставин підтверджуються записами №16 та №17 у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 (т.1 - а.а.с.96-100).
Наказом Міндовкілля від 31.01.2025 №55-Ос "Про переведення ОСОБА_1 " ОСОБА_1 з 04 лютого 2025 року переведений на посаду заступника начальника управління - начальнику відділу формування державної і регіональної екологічної політики та економіки природокористування Управління стратегічного планування та відновлення (класифікаційний код посади 3-ІV-1.2) (т.1 – а.с.114).
Наказом Міндовкілля від 11.02.2025 №268 введено в дію з 11 лютого 2025 року структуру апарату Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, затверджену Міністром захисту довкілля та природних ресурсів України 06.02.2025, та штатний розпис апарату Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на 2025 рік (т.1 – а.а.с.61-78).
У зв`язку з введенням в дію структури та штатного розпису Міндовкілля на 2025 рік, посаду заступника начальника управління – начальника відділу формування державної і регіональної екологічної політики та економіки природокористування Управління стратегічного планування та відновлення скорочено.
11 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Міндовкілля із заявою, у якій просив перевести його на посаду заступника директора департаменту – начальника відділу стратегічного планування процесу європейської інтеграції Департаменту європейської інтеграції та міжнародного співробітництва (3-ІV-1.2) з 10 квітня 2025 року (т.3 – а.а.с.178-180).
Листом від 07.04.2025 №25/3-19/4810-25 Міндовкілля повідомило ОСОБА_1 про те, що 26.02.2025 було розпочато процедуру процедуру проведення спеціальної перевірки стосовно особи, державного службовця Міндовкілля, що відповідає вимогам посади та має відповідний кваліфікаційний рівень та компетенції за посадою заступника директора департаменту – начальника відділу стратегічного планування процесу європейської інтеграції Департаменту європейської інтеграції та міжнародного співробітництва (3-ІV-1.2), за результатами проведення якої, згідно з наказом Міндовкілля від 01.04.2025 №295-Ос "Про призначення ОСОБА_2 " 02 квітня 2025 року призначено кандидата на посаду (т.3 – а.а.с.181-183).
20 травня 2025 року Міндовкілля у зв`язку з введенням в дію структури та штатного розпису на 2025 рік попередило ОСОБА_1 про наступне звільнення з державної служби на підставі п.1 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" по закінченню 30 календарних днів з дня, наступного після вручення цього Попередження (т.1 – а.с.18).
З попередженням про наступне звільнення ОСОБА_1 ознайомлений 20.05.2025, один примірник отримав, що підтверджується підписом позивача, вчиненим на цьому Попередженні.
У Попередженні одночасно позивачу було запропоновано рівнозначну посаду державної служби: заступника начальника управління – начальника відділу формування державної і регіональної екологічної політики, екологічної освіти та науки Управління стратегічного планування та відновлення (класифікаційний код посади 3-ІV-1.2).
Надалі ОСОБА_1 звернувся до Міндовкілля із запитом на отримання публічної інформації від 21.05.2025, у якому просив надати інформацію та матеріали в електронній формі, а саме: штатно-посадові списки до шатних розписів, введених в дію наказом №268 від11.02.2025 (дійсний станом на 20.05.2025), наказом №363 від 08.04.2024 (дійсний станом на 20.05.2025), наказом №98 від 23.01.2024 (дійсний станом на 20.05.2025) (т.1 – а.а.с.19-21).
Після цього ОСОБА_1 звернувся до Міндовкілля із запитом на отримання публічної інформації від 22.05.2025, у якому просив надати інформацію та матеріали в електронній формі, а саме: копії положення про Управління стратегічного планування та відновлення, положення про відділ формування державної і регіональної екологічної політики, екологічної освіти та науки, посадової інструкції заступника начальника управління – начальника відділу формування державної і регіональної екологічної політики, екологічної освіти та науки (т.1 – а.а.с.22-24).
Міндовкілля листом від 03.06.2025 №25/3-19/7723-25 надало ОСОБА_1 копії положень про Управління стратегічного планування та відновлення, відділ формування державної і регіональної екологічної політики, екологічної освіти та науки Управління стратегічного планування та відновлення, посадової інструкції державного службовця заступника начальника управління - начальника відділу формування державної і регіональної екологічної політики, екологічної освіти та науки Управління стратегічного планування та відновлення (т.2 – а.а.с.222-223).
Заявою від 15.06.2025 ОСОБА_1 відмовився від пропозиції, викладеній у попередженні про звільнення від 20.05.2025, а саме: рівнозначної посади державної служби-заступника начальника управління – начальника відділу формування державної і регіональної екологічної політики, екологічної освіти та науки Управління стратегічного планування та відновлення (класифікаційний код посади 3-ІV-1.2) (т.2 – а.с.120).
Наказом Міндовкілля від 24.06.2025 №566-Ос "Про звільнення ОСОБА_1 " ОСОБА_1 25 червня 2025 року звільнено з посади заступника начальника управління – начальника відділу формування державної і регіональної екологічної політики та економіки природокористування Управління стратегічного планування та відновлення, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису без скорочення чисельності або штату державних службовців, відповідно до п.1 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" (т.4 – а.а.с.55-56).
Підстава видання зазначеного наказу: попередження про наступне звільнення ОСОБА_3 від 20 травня 2025 року.
Вважаючи попередження про звільнення з посади та наказ про звільнення протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.
Ухвалою суду від 05.02.2026 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування попередження про наступне звільнення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі – Закон №889-VIII).
У силу ч.ч.1-3 ст.5 Закону №889-VIII, правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
У силу п.4 ч.1 ст.83 Закону №889-VIII, державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).
Частиною першою статті 87 Закону №889-VIII визначено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є:
1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу;
1-1) ліквідація державного органу;
2) встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування;
3) отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності;
4) вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.
Відповідно до ч.3 ст.87 Закону №889-VIII, суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.
Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.
Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.
Тобто, суб`єкт призначення або керівник державної служби зобов`язаний не лише попередити державного службовця про наступне звільнення, а й одночасно з цим запропонувати державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. 
Суд звертає увагу на те, що ч.3 ст.87 Закону №889-VIII, який є спеціальним законодавчим актом у спірних правовідносинах, повністю унормовано порядок вивільнення державних службовців, зокрема у випадку скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, а відтак норми трудового законодавства до спірних правовідносин не застосовуються.
Відтак, вирішуючи цей спір, суд перевіряє дотримання відповідачем-1 порядку вивільнення ОСОБА_1 з посади державної служби, у зв`язку з її скороченням, у розрізі вищенаведених положень Закону №889-VIII.
Під час розгляду справи судом встановлено, що внаслідок зміни структури та штатного розпису у Міндовкіллі відбулося скорочення посади, яку обіймав ОСОБА_1 , - заступника начальника управління – начальника відділу формування державної і регіональної екологічної політики та економіки природокористування Управління стратегічного планування та відновлення.
Зазначена обставина позивачем не заперечується.
Попереджаючи 20.05.2025 ОСОБА_1 про наступне звільнення, відповідач-1 запропонував позивачу посаду начальника відділу формування державної і регіональної екологічної політики, екологічної освіти та науки Управління стратегічного планування та відновлення.
Згідно з ч.1 ст.6 Закону №889-VIII, посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та її впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівня кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців.
За наведеним у п.6 ч.1 ст.2 Закону №889-VIII визначенням, рівнозначна посада - це посада державної служби, що належить до однієї підкатегорії посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів.
Дослідивши посадові інструкції заступника начальника управління – начальника відділу формування державної і регіональної екологічної політики та економіки природокористування Управління стратегічного планування та відновлення (т.6 – а.а.с.89) та заступника начальника управління - начальника відділу формування державної і регіональної екологічної політики, екологічної освіти та науки Управління стратегічного планування та відновлення (т.6 – а.а.с.100-101), суд дійшов висновку, що зазначені посади є рівнозначними як такі, що належать до однієї підкатегорії посад державної служби.
Таким чином, обов`язок, визначений ч.3 ст.87 Закону №889-VIII, відповідачем-1 було виконано.
Оскільки позивач заявою від 15.06.2025 відмовився від запропонованої посади (не надав згоди на переведення), його було звільнено оспорюваним наказом від 24.06.2025 №566-Ос відповідно до п.1 ч.1 ст.87 Закону №889-VIII.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що процедура його звільнення була порушена, оскільки ні у момент вручення попередження, ні впродовж строку дії попередження, позивачу не пропонувалися усі вакантні у Міндовкіллі посади. 
Суд критично оцінює такі доводи позивача, оскільки законодавцем у нормі спеціального закону, що регулює відносини між суб`єктом призначення та державним службовцем і підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, вжито словосполучення саме "іншу рівнозначну посаду" та "нижчу посаду", що виключає необхідність пропонування позивачу усіх вакантних посад.
Крім того, ч.3 ст.87 Закону №889-VIII визначено, що пропозиція посади відбувається одночасно зі звільненням та не передбачає обов`язку здійснювати повторну пропозицію вакантних посад державному службовцю в день його звільнення або упродовж строку дії попередження
Також безпідставним є твердження позивача про необхідність пропонування усіх нижчих посад державної служби. 
Як зазначено судом вище, норма ч.3 ст.87 Закону №889-VIII передбачає обов`язок суб`єкта призначення або його керівника запропонувати державному службовцю одночасно з попередженням про звільнення іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. 
Тобто, законодавцем визначено, що нижча посада пропонується державному службовцю як виняток, лише у разі відсутності вакантної рівнозначної посади державної служби. 
Оскільки відповідачем-1 було запропоновано позивачу рівнозначну посаду, потреба пропонувати нижчу посаду державної служби у спірних правовідносинах була відсутня.
Вказуючи на протиправність наказу про звільнення та порушення суб`єктом призначення відповідної процедури, позивач вказує на те, що на момент попередження про наступне вивільнення, йому не були відомі посадові обов`язки за запропонованою посадою, що унеможливило прийняття рішення про надання згоди на переведення.
Згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону №889-VIII, державний службовець має право на чітке визначення посадових обов`язків. 
Посадові обов`язки за пропонованою посадою визначені у відповідній посадовій інструкції. Судом встановлено, що право позивача на ознайомлення з цими обов`язками відповідачем-1 не обмежувалося.
Так, Міндовкілля листом від 03.06.2025 № 25/3-19/7723-25 надало ОСОБА_1 копії положень про Управління стратегічного планування та відновлення, відділ формування державної і регіональної екологічної політики, екологічної освіти та науки Управління стратегічного планування та відновлення, посадової інструкції державного службовця заступника начальника управління - начальника відділу формування державної і регіональної екологічної політики, екологічної освіти та науки Управління стратегічного планування та відновлення. 
При цьому, ч.3 ст.87 Закону №889-VIII передбачає лише обов`язок запропонувати позивачу іншу рівнозначну посаду державної служби. Ознайомлення з посадовою інструкцією відбувається після призначення державного службовця на відповідну посаду. Норми діючого законодавства не передбачають ознайомлення державного службовця з посадовою інструкцією до моменту його призначення на посаду.
Не зважаючи на відсутність у Міндовкілля відповідного обов`язку, позивачу станом на 03.06.2025 було надано посадову інструкцію за запропонованою посадою.
Відтак, суд відхиляє доводи позивача у цій частині як безпідставні.
Таким чином, у результаті попередження позивача про наступне вивільнення відповідачем-1 не порушено його трудових прав, оскільки останньому було запропоновано іншу рівнозначну посаду та не допущено звільнення державного службовця до спливу встановленого законодавством строку.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах Міндовкілля діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, а оспорюваний наказ відповідає критеріям правомірності, встановленим ч.2 ст.2 КАС України, і підстави для його скасування відсутні.
Суд зазначає, посилання позивача на висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справах №640/24023/21, №420/29690/24, №813/1715/16, №897/3588/14, №340/1765/23, №640/12871/21, №340/1791/22, №140/7340/22, №380/9055/22, є нерелевантними, з огляду на те, що у зазначених справах спірні правовідносини виникли у зв`язку з реорганізацією або ліквідацією державного органу, в той час, як у справі, що розглядається ні реорганізації, ні ліквідації державного органу не було, а скорочення посади державної служби відбулося внаслідок зміни структури та штатного розпису без скорочення чисельності або штату державних службовців.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
З огляду на зазначене, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.
Підстави для розподілу судових витрат станом на дату ухвалення рішення у суду відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач-1: Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України (вул.Митрополита Василя Липківського, буд.35, м.Київ, 03035; ідентифікаційний код юридичної особи 43672853).
Відповідач-2: Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України (вул.Грушевського Михайла, буд.12/2, м.Київ, 01008; ідентифікаційний код юридичної особи 37508596).

Повне рішення складено 13 лютого 2026 року.

Суддя       О.М. Дудар