Справа № 405/2260/26
3/405/378/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року       м. Кропивницький

Суддя Подільського районного суду міста Кропивницького Бистров С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Головного управління ДПС у Кіровоградській області ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №002719 від 02.04.2026 при проведенні фактичної перевірки магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює господарську діяльність ФОП « ОСОБА_2 », встановлено порушення 25.02.2026 о 15:42 год. продавцем магазину ОСОБА_3 порядку проведення розрахунків, а саме: не проведення через ПРРО та не видача розрахункового документу покупцю за проданий товар, чим порушено п.п. 1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР, від 06.07.1995, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 155-1 КУпАП.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.155-1 КУпАП, за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, визнала у повному обсязі, щиро розкаялася.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП не доведена, а справа відносно неї підлягає закриттю, з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до змісту ч.1 ст.155-1 КУпАП як адміністративне правопорушення визначено порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Відповідальність за вчинення правопорушення тягне за собою накладення штрафу на осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктами 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; 2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.
Згідно зі ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п. 1.3. цієї статті, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
В матеріалах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 доказами наявності порушення вимог ч.1 ст.155-1 КУпАП, є:
- протокол про адміністративні правопорушення №002719 від 02.04.2026 (а.п.1) посадовою особою Головним державним інспектором ГУ ДПС в Кіровоградській області за обставин проведення фактичної перевірки магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює господарську діяльність ФОП « ОСОБА_2 », встановлено порушення 25.02.2026 о 15:42 год. продавцем магазину ОСОБА_3 порядку проведення розрахунків, а саме: не проведення через ПРРО та не видача розрахункового документу покупцю за проданий товар, чим порушено п.п. 1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР, від 06.07.1995 (а.с.1);
- копія акту фактичної перевірки від 04.03.2026 (а.с.4-5);
- копія акту проведення контрольної розрахункової операції за місцем реалізації товарів (надання послуг) від 25.02.2026 (а.с.10);
- копія опису готівкових коштів, що знаходяться на місті проведення розрахунків від 25.02.2026 (а.с.11);
- копія пояснень ОСОБА_3 від 25.02.2026 (а.с. 12).
Будь-яких інших доказів до матеріалів справи не долучено.
Частина 1 ст. 155-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
З диспозиції зазначеної статті випливає, що вона носить бланкетний характер і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до законодавчо встановленого порядку проведення розрахунків у певній сфері. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.
Так, в протоколі про адміністративне правопорушення наведено загальний перелік порушень, тоді як не розкрита об`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Зокрема, протокол не містить вказівку на суму, на яку не було проведено через ПРРО розрахункову операцію та яких саме товарів. Відсутність таких обставин є грубим порушенням права особи на захист, оскільки не вказує на конкретні її дії, які розцінюються представниками державної влади як правопорушення. Також, ці порушення не дають суду можливість перевірити обставини та ідентифікувати, чи стосується цей протокол порушень зазначених в акті фактичної перевірки від 04.03.2026, який додано до протоколу від 02.04.2026 та в якому зазначено про те, що «проведено контрольну розрахункову операцію в ході якої придбано одяг жіночий та шкарпетки на загальну суму 2310,00 грн. Розрахунковий документ встановленої форми на всю суму покупки не роздруковано та не видано».
Санкція ч. 1 ст. 155-1 КУпАП передбачає два суб`єкта відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, а саме: особа, яка безпосередньо здійснює розрахункові операції відповідно до своїх функціональних обов`язків, та посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Так, в матеріалах матеріали справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 є спеціальним суб`єктом адміністративного правопорушення, тобто відповідальною особою за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.155-1 КУпАП, а саме: документи (наказ, договір тощо) підтверджуючі працевлаштування ОСОБА_3 на час вчинення правопорушення продавцем в магазині, який належить ФОП « ОСОБА_2 », та посадова інструкція продавця, в якій би було вказано, що до її функціональних обов`язків входить безпосереднє здійснення розрахункових операцій. 
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). «Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Відповідно до вищенаведеного суд не може поза розумним сумнівом прийти до висновку про те, що ОСОБА_3 винна у не проведенні розрахункової операції через ПРРО та не видачі розрахункового документу покупцю за проданий товар.
Вважаю, що вказані висновки суду в достатній мірі вказують на неконкретність та суперечливість зазначених обставин адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_3 у протоколі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, сукупність доказів, що наявні в матеріалах справи не доводять факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення 25.02.2026, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП адміністративне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене та керуючись ч.1 ст. 247, ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 155-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Подільського районного суду 
міста Кропивницького      Сергій  Анатолійович Бистров