ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/8900/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , що полягає в не нарахуванні та невиплаті за період лікування з 09.07.2024 по 19.07.2024 у Волинській обласній клінічній лікарні, відпустки для лікування після травми з 19.07.2024 строком на 30 днів, лікування з 26.08.2024 по 04.09.2024 у КП “Волинська обласна лікарня”, відпустки для лікування після травми на 30 днів, лікування з 19.09.2024 по 24.12.2024 у КП “Волинська обласна клінічна лікарня”, додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі – Постанова №168) додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманням травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 09.07.2024 по 24.12.2024.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 23.04.2024 отримав вогнепальне осколкове поранення параорбітальної ділянки голови зліва, носа з вогнепальним переломом кісток носа та кісток правої орбіти, вогнепальне осколкове сліпе поранення нижньої губи зліва. З 24.04.2024 по 03.05.2024, з 04.05.2024 по 08.05.2024, з 08.05.2024 по 10.06.2024, з 09.07.2024 по 09.07.2024, з 26.08.2024 по 04.09.2024, з 10.10.2024 по 18.10.2024, з 27.11.2024 по 09.12.2024 проходив стаціонарне лікування у різних медичних закладах, а пізніше з 09.12.2024 по 24.12.2024 – проходив реабілітацію у відділенні фізичної реабілітації КП «Володимирське ТМО».
Всі виписки та довідки надавав відповідачу, однак виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманням травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 09.07.2024 по 24.12.2024 відповідач не провів. 
Таку бездіяльність відповідача вважає протиправною та просить позов задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 15.08.2025 прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та відповідно до приписів статей 12, 257, 262 КАС України ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що до наказу про виплату передбаченої Постановою №168 додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн включаються військовослужбовці, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, а підставою для видання наказу є довідка командира військової частини про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за встановленою формою, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Відповідач зауважив, що ОСОБА_1 не надавав до військової частини документів щодо лікування з 09.07.2024 по 19.07.2024 у Волинській обласній клінічній лікарні, відпустки для лікування після травми з 19.07.2024 строком на 30 днів, лікування з 26.08.2024 по 04.09.2024 у КП “Волинська обласна лікарня”, відпустки для лікування після травми на 30 днів, лікування з 10.10.2024 по 18.10.2024.
Вказує на те, що довідка ВЛК №6089 від 30.09.2024 не надає права на виплату коштів, позаяк нею встановлювалося питання придатності позивача до військової служби.
З приводу лікування позивача з 27.11.2024 по 09.12.2024 з 09.12.2024 по 24.12.2024 зазначає, що у виписках із медичної карти стаціонарного хворого за вказані періоди, діагноз не відповідає отриманому ним поранення, а отже немає підстав здійснювати нарахування та збільшеної додаткової винагороди відповідно до наданих виписок пропорційно дням стаціонарного лікування у вказані періоди.
У відповіді на відзив представник позивача ще раз наголосила на протиправності дій відповідача.
Відповідачем було заявлено клопотання про долучення доказів, в якому він вказав на те, що позивачу 23.09.2025 року було виплачено кошти в сумі 279612,91 грн. за періоди лікування та відпусток з 11.07.2024 по 18.08.2024, а виплата коштів за 09.07.2024 по 10.07.2024 була здійснена раніше. Також оплачено періоди з 26.08.2024 по 03.10.2024, з 10.10.2024 по 18.10.2024.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , який прибув з ВЧ НОМЕР_1 наказом командира Військової частини НОМЕР_2 №214 зарахований на військову службу за призовом у воєнний час, на всі види забезпечення до даної частини (а.с.37).
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 04.06.2024 №966 (а.с.16) ОСОБА_1 23.04.2024 під час виконання ним обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини отримав поранення: вогнепальне осколкове сліпе поранення параорбітальної ділянки голови справа, носа з вогнепальним переломом кісток носа та кісток правої орбіти, вогнепальне осколкове сліпе поранення нижньої губи зліва.
Підставою видачі довідки є наказ командира Військової частини від 28.05.2024 року 271агд.
Із матеріалів справи вбачається, що після отриманої травми ОСОБА_1 проходив лікування з 24.04.2024 по 03.05.2024, з 04.05.2024 по 08.05.2024, з 08.05.2024 по 10.06.2024, з 09.07.2024 по 19.07.2024, з 28.08.2024 по 04.09.2024, з 10.10.2024 по 18.10.2024, з 27.11.2024 по 09.12.2024, з 09.12.2024 по 24.12.2024 у різних медичних закладах, що підтверджується відповідними медичними документами (а.с.17-36).
З виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 19.07.2024 року №14662 (а.с.25) встановлено, що ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у Волинській обласній клінічній лікарні, з 09.07.2024 по 19.07.2024 з діагнозом пов`язаним з отриманням ним поранення.
Відповідно до довідки №735 від 19.07.2024 ВЛК КП «Волинська обласна клінічна лікарня» діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після вогнепального поранення (23 квітня 2024 року), травма кваліфікується як тяжка; поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Потребує подальшого лікування (завершальної медичної реабілітації) у клінічному санаторії терміном 30 календарних днів (а.с.26).
З виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 04.09.2024 №18293 встановлено, що ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КП “Волинська обласна лікарня” з 26.08.2024 по 04.09.2024 з діагнозом з діагнозом пов`язаним з отриманням ним поранення (а.с.27).
Відповідно до довідки №914 від 04.09.2024 ВЛК КП «Волинська обласна клінічна лікарня» діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після вогнепального поранення (23 квітня 2024 року), травма кваліфікується як тяжка; поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Потребує подальшого лікування (завершальної медичної реабілітації) у клінічному санаторії терміном 30 календарних днів (а.с.28).
Згідно довідки ВЛК ВЧ НОМЕР_3 від 30.09.2024 №6089 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах) медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення охорони (а.с.29).
З виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 18.10.2024 №1643 встановлено, що ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КНП “Локачинська лікарня ” з 10.10.2024 по 18.10.2024 з діагнозом з діагнозом пов`язаним з отриманням ним поранення ( а.с.30-31).
Надалі ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у КП “Володимирське ТМО” з 27.11.2024 по 09.12.2024, що підтверджується випискою стаціонарного хворого №14606 від 09.12.2024 з приводу Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта з протрузіями L1-L2, L2-L3,L3-L4, L4-L5, Вертеброгенна лівобічна люмбоібоішалгія, нестійка ремісія (М54.17), хронічний гастрит, ремісія (К29) (а.с.32-33). 
Відповідно до довідки №1013 від 09.12.2024 позаштатної ВЛК діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): захворювання Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта з протрузіями L1-L2, L2-L3,L3-L4, L4-L5, Вертеброгенна лівобічна люмбоібоішалгія, ТАК, пов`язане проходженням військової служби. Потребує реабілітації у КП «Володимирське ТМО (а.с.34).
Згідно з випискою №15093 від 24.12.2024 з 09.12.2024 по 24.12.2024 проходив реабілітацію в КП “Володимирське ТМО” згідно наданих позаштатною ВЛК рекомендацій (а.с.35-36).
Листом від 17.02.2025 №123 на запит представника позивача від 007.02.2025 року про нарахування і виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 Військова частина НОМЕР_1 , що на даний час у військовій частині відсутні будь-яка заборгованість по виплаті додаткової допомоги ОСОБА_1 за 2024-2025 роки (а.с.40). 
Цей спір стосується наявності у відповідача правових та фактичних підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 з розрахунку 100000,00 грн на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 09.07.2024 по 19.07.2024, з 28.08.2024 по 04.09.2024, з 10.10.2024 по 18.10.2024, з 27.11.2024 по 09.12.2024, з 09.12.2024 по 24.12.2024.
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі - Закон №2011-ХІІ).
Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно із пункту 2 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (пункт 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ).
Відповідно до статті 9-2 Закону №2011-ХІІ (доповнено Законом України від 28 червня 2023 року №3161-IX “Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану”) під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.
На виконання Указу Президента України від 24 лютого 2024 року №64 “Про введення воєнного стану в Україні” та Указу Президента України від 24 лютого 2024 року №69 “Про загальну мобілізацію” Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову №168.
Пунктом 1-1 Постанови №168 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2023 року №836, зі змінами на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац перший пункту 1-2 Постанови №168).
Абзацами третім, четвертим пункту 1-2 Постанови №168 також установлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року №745/32197; далі - Порядок №260, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Розділом XXXIV Порядку №260 (доповнено наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року №44) унормовано порядок виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з Постановою №168.
Згідно з пунктом 12 розділу XXXIV Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800 (далі – Положення №402), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Відповідно до пункту 13 розділу XXXIV Порядку № 260 військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.
Отже, встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000,00 грн є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану. Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України. До наказу про виплату збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди включаються військовослужбовці: 1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, 2) які перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Норми Постанови №168, Порядку №260 визначають підставою для виплати додаткової винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я отримання одних із таких чотирьох проявів негативного впливу на організм військовослужбовця: поранення; контузія; травма; каліцтво. Умовами, необхідними для виплати збільшеної до 100000,00 грн винагороди є: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, внаслідок такого поранення (контузії, травми, каліцтва). Для виплати додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні або отримання поранення лише тяжкого ступеню. При цьому підставою для включення військовослужбовця до наказу командира про виплату додаткової винагороди є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини.
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 04.06.2024 №966 ОСОБА_1 23.04.2024 отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення параорбітальної ділянки голови справа, носа з вогнепальним переломом кісток носа та кісток правої орбіти, вогнепальне осколкове сліпе поранення нижньої губи зліва, під час захисту Батьківщини, у бойовій обстановці, під час виконання бойових завдань.
Як вбачається із заяв по суті справи, позивач з урахуванням довідки Військової частини НОМЕР_1 від 04.06.2024 №966 просив виплатити додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку із лікуванням саме зазначених у них поранення та травми, супутніх від них діагнозів з 09.07.2024 по 19.07.2024, з 28.08.2024 по 04.09.2024, з 10.10.2024 по 18.10.2024, з 27.11.2024 по 09.12.2024, з 09.12.2024 по 24.12.2024.
Як вбачається із долучених до справи доказів, а саме витягів з особового рахунку військовослужбовця за 2024 рік (а.с.41), додаткових пояснень відповідача (а.с. 73-74), витягу з відомостей розподілу виплат ВЧ НОМЕР_1 від 23.09.2025 (а.с.77) відповідачем з врахуванням наданих до позову медичних виписок та довідок ВЛК фактично було виплачено ОСОБА_1 додаткову винагороду за періоди 09.07.2024 по 19.07.2024, з 28.08.2024 по 04.09.2024, з 10.10.2024 по 18.10.2024.
З врахуванням викладено позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.
Що стосується виплати додаткової винагороди позивачу з 27.11.2024 по 09.12.2024, з 09.12.2024 по 24.12.2024, то суд вказує на наступне.
У вказані періоди позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КП “Володимирське ТМО” з 27.11.2024 по 09.12.2024, що підтверджується випискою стаціонарного хворого №14606 від 09.12.2024 з діагнозом Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта з протрузіями L1-L2, L2-L3,L3-L4, L4-L5, Вертеброгенна лівобічна люмбоібоішалгія, нестійка ремісія (М54.17), хронічний гастрит, ремісія (К29). 
Згідно з випискою №15093 від 24.12.2024 з 09.12.2024 по 24.12.2024 проходив реабілітацію в КП “Володимирське ТМО” у відділенні фізичної реабілітації.
Такий діагноз у виписках від 09.12.2024 та 24.12.2024 не відповідає довідці від 04.06.2024 №966 (а.с.16) про обставини травми.
Відповідно до довідки №1013 від 09.12.2024 позаштатної ВЛК діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): захворювання Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта з протрузіями L1-L2, L2-L3,L3-L4, L4-L5, Вертеброгенна лівобічна люмбоібоішалгія, ТАК, пов`язане проходженням військової служби. Потребує реабілітації у КП «Володимирське ТМО (а.с.34).
При цьому за змістом довідки позаштатної ВЛК від 09.12.2024 такі захворювання не пов`язані з травмами, отриманими 23.04.2024. Цією довідкою за результатами медичного огляду позивача установлено причинно-наслідковий зв`язок “Захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби ” 
Згідно з підпунктом “а” пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення №402 (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: 
«Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України».
Згідно з підпунктом “д” пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення №402 “Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини”, приймається, зокрема, якщо таке захворювання якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби».
Відповідно до підпункту “є” пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення №402 постанова ВЛК у формулюванні захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" – приймається якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
Тобто, в розумінні чинного законодавства формулювання “поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини” та “захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини”, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби є різними категоріями і виплата додаткової винагороди за час лікування пов`язується саме з отриманням “поранення (травми, контузії, каліцтва)”, а не “захворювання”.
Військово-лікарська комісія провела чітке розмежування між двома правовими категоріями пораненням/травмою (на підставі довідки про обставини травми) та захворюванням, та прийшла до висновку, що захворювання позивача пов`язане з проходженням військової служби , а не захистом Батьківщини.
Саме по собі перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захворюванням, що виникло під час служби та пов`язане з її проходженням (навіть якщо воно пов`язане із захистом Батьківщини), не зумовлює право на отримання додаткової винагороди за час лікування, хоча основне грошове забезпечення зберігається.
Представник позивача зверталася до відповідача щодо нарахування та виплати додаткової винагороди в тому числі за вказані періоди.
Наявні у справі виписки із медичної карти позивача від 09.12.2024 та 24.12.2024 №№14606,15093 підтверджують, що ОСОБА_1 дійсно з 27.11.2024 по 09.12.2024 та з 09.12.2024 по 24.12.2024 перебував на стаціонарному лікуванні та на реабілітації у закладах охорони здоров`я, однак ця медична документація не містить відомостей, що позивач лікував саме прямі наслідки чи ускладнення отриманих 23 квітня 2024 року поранення, а відповідач не уповноважений розширювально тлумачити медичну документацію та самостійно на власний розсуд встановлювати, що у цьому разі мав місце факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні саме внаслідок та у зв`язку із таким пораненням (травмою).
Враховуючи наведене, суд погоджується із відповідачем, що правові та фактичні підстави для виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 у розмірі до 100000,00 грн за період його перебування на стаціонарному лікуванні та проходження реабілітації у зв`язку із захворюваннями у вказані періоди (з 27.11.2024 по 09.12. 2024 року, та з 09.12.2024 по 24.12.2024) відсутні, а за інші спірні періоди військовою частиною додаткова винагорода ОСОБА_1 виплачена, а тому у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог належить відмовити.
У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають відшкодуванню позивачу.
Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк