Справа № 530/2312/25
2/530/337/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И

08.04.2026 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О.В. розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовомакціонерного товариства “Акцент -Банк ” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в:
Акціонерне товариство “Акцент Банк ” звернулося до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що 19.09.2022 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», викладеними на банківському сайті, складає між ним і банком кредитний договір. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за даним договором та угодою виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконав. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 29.11.2025 року утворилась заборгованість у сумі 198972,24 грн., яка складається з: 158434,70 грн. - заборгованість за кредитом; 40537,54 грн. - заборгованість по відсоткам. У зв`язку з чим АТ «Акцент-Банк» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.
Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 10.12.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.
Позивач у позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності ,позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідачу ОСОБА_1 було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та супровідний лист за адресою його місця реєстрації.
12.01.2026 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов в якому він посилається на те, що він в повному обсязі не погоджується з розрахунками позивача ,оскільки АТ “Акцент Банк” обгрунтовує свої позовні вимоги анкетою заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 19.09.2022 року ,заявою клієнта від 19.09.2022 року, паспортом споживчого кредиту ,таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит ,випискою по картці, довідкою за картами, розрахунком заборгованості за договором, проте вказані документи окрім анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку від 19.09.2022 року не містять підпису відповідача. Копія анкети-заяви відповідача про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 19.09.2022 року містить лише його анкетні дані та не містить даних про умови кредитування щодо строків повернення кредиту ,розміру процентної ставки та строків сплати процентів за користування кредитом. Паспорт споживчого кредиту та заява клієнта підписані працівником АТ “Акцент-Банк” і відповідачем шляхом підтвердження дзвінком із телефонного номера ,не є частиною кредитного договору ,а виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту ,його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання йог оформи ,оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Вважає що позивачем не надано належних та допустимих доказів того ,що наявна в матеріалах справи паперова роздруківка договору створювалася у порядку визначеному Законом України “Про електронні документи та електронний документообіг” та що саме такий правочин підписувався електронним підписом уповноважених на те осіб ,який є обов`язковим реквізитом електронного документа, посилався на постанову Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17. Крім цього представником позивача не було долучено до матеріалів справи належно оформлено банківську виписку з особового рахунку відповідача за період який включає період кредитування ,тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог, просив врахувати відзив та відмовити в задоволенні позовних вимог.
21.01.2026 року від представника позивача АТ “Акцент Банк” надійшла відповідь на відзив з якої вбачається, що відзив не підлягає взяттю до уваги, оскільки відповідач в анкеті заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ( яка разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір від 19.09.2022 року) в А-Банку підтвердила під розпис факт ознайомлення з умовами і правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них викладеними на сайті банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості боржник користувався кредитом значить ознайомився з умовами і правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Щодо посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 в частині відмови у стягненні процентів жодним чином не обгрунтовано , оскільки в справі № 342/180/17 розглядався випадок коли тарифи банку не було підписано боржником. В даному випадку до матеріалів справи додано паспорт споживчого кредиту за програмою кредитна картка в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування ,строки, процентна ставка та багато іншого. Договір підписано за допомогою електронного підпису ,який є аналогом власноручного підпису. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 року по справі № 524/5556/19 дана судова практика у цій категорії справ є незмінною. Відповідно до п.6 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг” ,для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладення електронного підпису завершується створення електронного документа. Підписавши анкету заяву ,яка є складовою частиною кредитного договору та паспорт споживчого кредиту ОСОБА_1 відповідно до ст.3,627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору ,взяв на себе відповідні зобов`язання. На підтвердження вірності розрахунку в матеріалах справи наявна банківська виписка де в тому числі відображено використання відповідачем кредитного ліміту. Просив позовні вимоги задоволити.
Ухвалою суду від 28.01.2026 року витребувано у позивача оригінал кредитного договору .
Відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено ,що 19.09.2022 року відповідач ОСОБА_1 підписав анкету-заяву АТ «Акцент-Банк» про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, за змістом якої відповідач визнав, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг, підтвердив під розпис факт ознайомлення та згоду з Умовами і Правилами надання банківських послуг, приєднався до них та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до Умов та Правил, викладеними на сайті Банку.
На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.
ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг додаються до позовної заяви.
На суму фактично використаного кредитного ліміту ( кредиту) банк нараховує відсотки за кожен календарний день використання кредитного ліміту за процентними ставками ,зазначеними в тарифах, що підтверджується п.2.1.4.3.2 Умовами та правилами надання банківських послуг.
Одночасно, п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно з п.1.1.3.1.10 цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта.
АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_1 кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі , відповідно до умов Договору.
Відповідно до п.2.1.3.2.2.1.Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість та оплачувати послуги банку в повному обсязі відповідно до договору ,в тому числі у разі пред`явлення претензій по зроблених операціях з моменту прийняття остаточного рішення щодо задоволення таких претензій.
Згідно до п.2.1.2.1.11 та 2.1.4.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, банк має право у разі порушення клієнтом цих умов та правил , у разі виникнення простроченої заборгованості за карткою ,заборгованості ,що перевищує платіжний ліміт, овердрафта ( за його наявності) або у разі виникнення ситуації ,що може спричинити збиток для банку або клієнта (включаючи ризик несанкціонованого використання картки) або порушення чинного законодавства призупинити або припинити дію картки ,а також уживати для цього усіх необхідних заходів аж до вилучення картки. 
Згідно п. 2.1.4.6.4 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов`язань за договором банк має право вимагати сплати клієнтом штрафу та або пені у встановленому розмірі.
До позову позивач надав Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» (а.с.13-14), а також Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк (а.с.28-34), витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Зелена» (а.с.25-36).
З наданої позивачем виписки по картці ОСОБА_1 рахунок НОМЕР_1 вбачається, що відповідач систематично використовував кредитні кошти з частковим нерегулярним погашенням виниклої заборгованості. Останнє погашення кредиту здійснено відповідачем 26.03.2025 року на суму 40 грн, що свідчить про визнання відповідачем наявності заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення конклюдентних дій (а.с.15-25).
Відповідно до довідки за лімітами, за кредитним договором б/н від 19.09.2022 (внутрішньобанковий референс SAMABWFC10076039659) за період з 19.09.2022 по 29.11.2025року А-Банк неодноразово змінювали кредитний ліміт за ініціативою банку та клієнта (а.с.26).
Підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту встановленого банком (пункт 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк) (а.с.29).
Також судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості АТ “Акцент-Банк” за договором б/н від 19.09.2022 , станом на 29.11.2025 , заборгованість ОСОБА_1 становить 198972,24 грн, з яких 158434,7 грн – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом ( тілом кредиту), 40537,54 грн- загальний залишок заборгованості за процентами. Нарахування здійснювалися з 19.09.2022 по 29.11.2025року включно. Застосовувалася поточна процентна ставка у розмірі 40,80 % та 81,60 % прострочена процентна ставка (а.с.8-11).
Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ "А-БАНК").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Обґрунтовуючи свої вимоги в частині стягнення заборгованості позивач посилається на розрахунок заборгованості за договором б/н від 19.09.2022 , відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 станом на 29.11.2025 становить 198972,24 грн, з яких 158434,7 грн – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом ( тілом кредиту), 40537,54 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. Нарахування здійснювалися з 19.09.2022 по 29.11.2025року включно. Застосовувалася поточна процентна ставка у розмірі 40,80 % та 81,60 % прострочена процентна ставка (а.с.8-11). Відповідно до вказаного розрахунку відповідачем здійснювалися погашення за кредитним договором.
Банк, обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення заборгованості, у тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та Правил, які розміщені на сайті (www.a-bank.com.ua), як невід`ємні частини спірного договору.
Витягом з Умов та Правил, які розміщені на сайті: www.a-bank.com.ua, що надані банком на підтвердження позовних вимог, визначено, зокрема: процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.
При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
У зв`язку з неодноразовою зміною Умов та Правил, що розміщені на офіційному сайті АТ «А-Банк» (www.a-bank.com.ua), кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновків, що витяг з Тарифів по картці «Зелена» та витяг з Умов та Правил, які містяться у матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.09.2022 шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), у постанові Верховного Суду від 16 липня 2024 року в справі № 686/9664/21 (провадження № 61-13455ск23).
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) вказано, що потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Окрім того, враховуючи вищезазначене, паспорт споживчого кредиту не є невід`ємною складовою частиною спірного кредитного договору.
У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.a-bank.com.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «А-Банк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Відповідні висновки суду відповідають викладеним висновкам КЦС ВС у постанові від 13.01.2025 по справі № 336/6542/21.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача нарахованої заборгованості за процентами відсутні, оскільки банк просить стягнути з відповідача саме договірні проценти, однак такі умови договору є неузгодженими.
Обґрунтовуючи свої вимоги в частині стягнення заборгованості позивач посилається на розрахунок заборгованості за договором б/н від 19.09.2022 , відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 станом на 29.11.2025 становить 198972,24 грн, з яких 158434,7 грн – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом ( тілом кредиту), 40537,54 грн- загальний залишок заборгованості за процентами. Нарахування здійснювалися з 19.09.2022 по 29.11.2025 року включно. Застосовувалася поточна процентна ставка у розмірі 40,80 % та 81,60 % прострочена процентна ставка (а.с.8-11). Відповідно до вказаного розрахунку відповідачем здійснювалися погашення за кредитним договором.
Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У анкеті - заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку позичальника ОСОБА_1 процентна ставка не зазначена.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, тобто їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в АТ «Акцент - Банк», як невід`ємну частину спірного договору, паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», тарифи по картці «Зелена».
При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент - Банк».
Окрім того, долучений до позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг містить лише пукти, якими встановлені права та обов`язки банку та клієнта. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування.
Виходячи з вищевикладеного суд зазначає, що в цьому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/ters) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент - Банк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом до суду, тобто кредитор може додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в Акцент-Банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий до позовної заяви витяг з Умов, які надав банк, відповідач розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент - Банк».
Також обґрунтовуючи свої вимоги банк посилався на паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», в якому зазначені умови кредитування та який 19.09.2022 року підписаний відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі.
Зі змісту паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.
Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування.
Суд звертає увагу на те , що термін «паспорт споживчого кредиту» визначається у ЗУ «Про споживче кредитування» в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону.
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1734-VIII)).
З огляду на вищевказані приписи, паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору.
В постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 викладена правова позиція, відповідно до якої ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Також, суд критично ставиться до доводів представника АТ «Акцент-Банк» про підписання паспорта споживчого кредиту відповідачем за допомогою електронного підпису. Так, в останній графі паспорта споживчого кредиту зазначено, що він підписаний простим електронним підписом ( а.с.14) проте, саме по собі зазначення в паспорті споживчого кредиту про його підписання електронним підписом не є підтвердженням вчинення клієнтом банку відповідних дій.
Крім того, АТ «Акцент-Банк» не було надано доказів ідентифікації відповідача в системі банку та вчинення ним дій з використанням мобільного пристрою, що можуть свідчити про підписання ним доданого до позовної заяви паспорта споживчого кредиту.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що наданий позивачем паспорт споживчого кредиту не може бути визнаний належним і достатнім доказом на підтвердження обставин погодження сторонами умов кредитування, в тому числі щодо сплати відсотків за користування кредитом. Окрім того, згідно п. 2.1.1.2.1 долученого позивачем витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» для надання послуг банк видає клієнту картку. Її тип визначено в Договорі.
Разом з тим, анкета-заява, як і інші долучені до матеріалів справи докази, не містить відомостей про тип виданої відповідачу картки.
Оскільки, позивачем не надано доказів погодження між сторонами сплати відсотків за користування кредитом, їх розміру, тому суд приходить до висновку про відмову у стягненні з відповідача нарахованої банком заборгованості за відсотками.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши надану позивачем виписку по рахунку відповідача, яка відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є належним доказом, який підтверджує наявність заборгованості, з огляду на суму отриманих та повернутих ОСОБА_1 кредитних коштів, беручи до уваги заперечення відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 158434,70 грн.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6005315539338 від 29.11.2025 (а.с.1). Згідно позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 198972,24 грн. Суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги у розмірі 158434,70 грн. Таким чином, пропорційність задоволених вимог становить 79.6 % (158434,70 х100%:198972,24 = 79.6 %).
Оскільки, вимоги позивача задоволено на 79.6 %, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру підлягає стягненню на користь позивача в сумі 1928,23 грн (2422,4 х79.6%, =1928,23).
На підставі ст.ст.512,514,526,530,549,610-612,629,1048,1050,1054 ЦК України та керуючись ст.ст.4,7,12,13,19,81,141,263,265,279 ЦПК України, суд-
УХВАЛИВ:
Позов акціонерного товариства “Акцент -Банк ” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" ( юридична адреса: 49074,м. Дніпро, вулиця Батумська,11, рахунок № НОМЕР_3 ,код ЄДРПОУ 14360080, МФО 307770) заборгованість за кредитним договором б/н від 19.09.2022 року у розмірі 158434 ( сто п`ятдесят вісім тисяч чотириста тридцять чотири) гривні 70 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" ( юридична адреса: 49074, м. Дніпро, вулиця Батумська,11, рахунок № НОМЕР_3 ,код ЄДРПОУ 14360080, МФО 307770) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1928 (одна тисяча дев`ятсот двадцять вісім ) гривень 23 копійки.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	О. В. Ситник