Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року Справа№200/1103/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черникової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач), через свого представника, адвоката Дзісь Андрія Романовича, який діє на підставі ордеру серії АВ № 1273902 від 16 лютого 2026 року, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі-відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо перерахунку пенсії без урахування довідки про заробітну плату в зоні відчуження, чим самим зменшивши розмір пенсії ОСОБА_1 до 15 551,84 грн;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 вересня 2025 року на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження виходячи із індивідуального коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії 13,89944.
В обґрунтування позивач зазначає, що згідно розрахунків із матеріалів пенсійної справи, позивачу була обчислена пенсія виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження. На підставі довідки про заробіток, основний розмір пенсії від середнього заробітку становив 74338,35 грн (123897,25 (середньомісячний заробіток) * 60% (відсоток втрати працездатності)). Розмір індивідуального коефіцієнту становив 13,89944. Розмір пенсії з надбавками складав – 23 610,00 грн. В подальшому, з 01.09.2025 року відповідач зменшив основний розмір пенсії і повідомив позивача, що було переглянуто пенсійну справу оскільки довідка про заробіток відсутня в матеріалах електронної пенсійної справи, про що було повідомлено, зокрема, листом від 17.12.2025 року. У зв`язку з чим, обраховано виходячи із заробітної плати визначеної з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати внаслідок чого і було зменшено розмір пенсії. 

Ухвалою Донецького адміністративного суду від 20 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
11 березня 2026 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позов та додаткові докази по справі.
У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заперечує проти задоволення позовних вимог позивача зазначаючи наступне. 
Проведення перерахунку позивача здійснюється за документами, наявними в електронній пенсійній справі на момент перерахунку, зокрема, довідок про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках. 
У зв`язку з відсутністю в матеріалах електронної пенсійної справи довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за встановленою формою, надання до довідки первинних документів, на підставі яких визначено складові заробітку, зазначені в довідці, розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2025 року обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року - 25 861,34 грн (8913,83 грн. х 2,90126). 
Враховуючи вищенаведене та в зв`язку з відсутністю первинних документів, на підставі яких видана довідка, підстави для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відсутні.
У зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України згідно паспорта НОМЕР_1 , який виданий Орджонікідзевским РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області 27 листопада 2013 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , відповідно довідки від 01.04.2022 №1305-5000643983 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання/перебування позивача: АДРЕСА_2 . Відповідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 02.09.2020 року, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, встановлена 3 група інвалідності безстроково. 
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд.3; ЄДРПОУ 13486010 є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності розраховану відповідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796).
Листом від 17 грудня 2025 року (ви.№0500-0202-8/146882), Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило представника позивача адвоката Дзіся А., що у зв`язку з відсутністю в матеріалах пенсійної справи позивача довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за встановленою формою, розмір пенсії позивача обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2021 року згідно пункту 9 Порядку № 1210. Розмір пенсії позивача з 01 січня 2025 року складав 23 610,00 грн, з 01 вересня 2025 року склав 15 551,84 грн. 
23 грудня 2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою провести перерахунок пенсії із врахуванням довідки про заробітну плату в зоні відчуження виходячи із індивідуального коефіцієнту заробітної плати 13,89944.
Листом від 20 січня 2026 року (вих.№3771-60440/Д-02/8-0500/26), Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило представника позивача адвоката Дзіся А., що проведення перерахунку позивача на виконання Рішення КСУ від 20.03.2024 здійснюється за документами, наявними в електронній пенсійній справі на момент перерахунку. 
Отже, відповідачем з 01.09.2025 року здійснено перерахунок пенсії позивача без урахування довідки про заробітну плату в зоні відчуження.
Не погоджуючись із вищезазначеними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Спеціальним законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон України від 28.02.91 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII).
Статтею 10 Закону № 796-XII визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України
Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону № 796-XII, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.
Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення визначає Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Порядок № 1210).
Відповідно до п. п. 4 п. 3 Порядку № 1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках (в тому числі особа, яка захворіла на променеву хворобу), за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати (доходу) за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата (дохід) за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати (доходу) проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (доходу).
Відповідно до ст. 15 Закону № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Постановою правління Пенсійного Фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», (далі – Порядок № 22-1), у пункті 17 якого визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
У відповідності до наведеної норми закону позивачем була надана довідка про заробітну плату, що містила відомості про одержану заробітну плату за роботу в зоні відчуження виданої Товариством з додатковою відповідальністю Управління механізації» від 11.01.2012 року №28.
Окрім цього, відповідач не заперечує наявність зазначеної довідки та її відповідність вимогам закону. Більш того, на підставі даних зазначеної довідки позивачу був розрахований показник середньомісячного заробітку для обчислення пенсії. Пенсію в обчисленому таким чином розмірі позивач отримувала весь час до 01.09.2025.
В подальшому 01.09.2025 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача без урахування довідки про заробітну плату в зоні відчуження виданої Товариством з додатковою відповідальністю Управління механізації» від 11.01.2012 року №28.
Водночас суд звертає увагу на те, що застосування припису ч. 4 ст. 57 Закону № 796-XII передбачає висловлення бажанням особи, яка звернулася за пенсією.
Як випливає з обставин справи, позивач не висловлював бажання на розрахунок її пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Більш того, вказані норми застосовуються для оформлення пенсії, натомість не передбачають право органів Пенсійного фонду України змінювати порядок розрахунку вже призначеної пенсії на період проведення відповідної перевірки. 
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України (Заява № 29979/04): «70 Суд підкреслює особливу важливість приниипу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyder V. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000- 1, «Онерїлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, n. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, n. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обовязок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява XQ 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, n. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онерїлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyder v. Italy), п. 119).
Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обовязків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas V. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, a також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, тау справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 1 червня 2009 року).» Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обовязковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суд при розгляді справ повинен враховувати вищевказану практику ЄСПЛ як джерело права відповідно до статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”.
Отже, дії відповідача щодо перерахунку пенсії позивача без урахування довідки про заробітну плату в зоні відчуження виданої Товариством з додатковою відповідальністю Управління механізації» від 11.01.2012 року №28 є протиправними.
Таким чином, з метою захисту прав позивача суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.09.2025 на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження, виданої Товариством з додатковою відповідальністю «Управління механізації» від 11.01.2012 року №28.
Разом з цим, вимога позивача щодо зобов`язання відповідача під час перерахунку пенсії визначити середньомісячний заробіток саме у розмірі 13,89944 не підлягає задоволенню, оскільки такі дії належать до дискреційних повноважень відповідача.
При цьому, суд зазначає, що відповідач ще не проводив перерахунок пенсії з 01.09.2025 на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження, виданої Товариством з додатковою відповідальністю «Управління механізації» від 11.01.2012 року №28, а на час розгляду справи відсутні обґрунтовані підстави, які б свідчили, що під час проведення такого перерахунку відповідачем буде встановлений інший порядок перерахунку та виплати пенсії, ніж передбачений чинним законодавством.
Відтак, право позивача у цій частині не вважається порушеними, адже є передчасними, оскільки заявлені на майбутнє.
За таких обставин суд дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивача може бути здійснений відповідачем виключно з урахуванням зазначеної довідки, яка фактично міститься в матеріалах пенсійної справи.
За встановлених обставин, керуючись положеннями статті 9 та 245 КАС України, суд вважає за необхідне визначити такий спосіб захисту порушених прав позивача, який у повній мірі сприятиме їх відновленню, з виходом за межі позовних вимог, а саме:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо перерахунку пенсії позивача без урахування довідки про заробітну плату в зоні відчуження з 01.09.2025 року; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 вересня 2025 року на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження, виданої Товариством з додатковою відповідальністю «Управління механізації» від 11.01.2012 року №28, з урахуванням раніше виплачених сум.
Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. 
У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, як учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 3, 5-9, 12, 15, 18, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 241-243, 245, 246, 263, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, код ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 без урахування довідок про заробітну плату в зоні відчуження з 01.09.2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 вересня 2025 року на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження виданої Товариством з додатковою відповідальністю «Управління механізації» від 11.01.2012 року №28, з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині – відмовити. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/). 

Суддя А.О.Черникова