Справа № 523/12275/24
Провадження №2/523/1926/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне 
"10" квітня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси в складі: 
головуючого судді – Мурманової І.М. 
за участі секретаря судового засідання – Мельніченко Г.О. 
позивача – ОСОБА_1 
представника позивача – адвоката Волкової М.Ю. (поза межами приміщення суду)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Суворовського (Пересипського) районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 26.10.2023 року ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння виражалась нецензурною лайкою та кидала в позивача скляну банку, яка розбилась об паркан. Моральні страждання позивач оцінює тим, що поведінка відповідача не є випадковою, носить систематичний характер. Наведене характеризує відповідача як максимально антисоціальну конфлікту особу, що відповідно пояснює глибину моральних страждань та розмір заявлених вимог позивача. 
На підставі викладеного позивач просить: стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі: 120 000 гривень. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.
Ухвалою Суворовського (Пересипського) районного суду м. Одеси від 01.11.2024 року (суддя ОСОБА_3 ) відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено дату і час судового засідання.
Згідно ч. 11 ст. 33 ЦПК України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.
На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 18 березня 2025 року № 541/0/15/25 «Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Суворовського районного суду м. Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку» суддю ОСОБА_3 відраховано зі штату Суворовського районного суду м. Одеси.
При повторному автоматизованому розподілі, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 
На адресу суду 21.07.2025 року (вх. №28947) надійшло клопотання за підписом позивача про долучення до матеріалів справи доказів: постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, акти опитування свідків, висновок експерта №10586 (а.с.52-101). 
В подальшому, на адресу суду 21.07.2025 року (вх. 28948) надійшла заява про зменшення/збільшення розміру позовних вимог (а.с.106-107). 
Ухвалою суду від 22 липня 2025 року прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог (а.с.114). 
В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Зазначили, що в матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження моральної шкоди, позивачем було проведено експертне дослідження та відповідно до такого було визначено розмір моральної шкоди. 
Відповідач  ОСОБА_2 до суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином (а.с. 49,133, 138, 141), повідомлення про виклик отримала 20.01.2026 року. 
Відповідач, також повідомлялась про час та місце слухання справи шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, на адресу суду повернулись повідомлення про не отримання відповідачем повідомлення, зокрема з підстав «адресат відсутній» (а.с.138-140). 
Відповідач будучи обізнаною про наявність справи в провадженні суду, не повідомила про причини не явки, не надала відзиву або заперечень на позов. 
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи у відсутність відповідача, підстав для відкладення слухання справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не встановлено. 
Ухвалою суду від 06 квітня 2026 року вирішено провести заочний розгляд справи. 
Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, які просили позов задовольнити, дослідивши матеріали справи, докази надані на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. 
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначила, що систематичні конфлікти з боку відповідача, які підтвердженні постановами про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП спонукали позивача звернутись з даним позовом з метою стягнення моральної шкоди, як наслідок завдання останньої позивачу з боку відповідача. 
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.
Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
На підтвердження обставин спричинення моральної шкоди позиву судом досліджуються наступні документи. 
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2024 року (справа №947/18596/24) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за нецензурну лайку і кидання в бійку до ОСОБА_1 . Постанова набрала законної сили 06.09.2024 року (а.с.59-61). 
Актом судово-медичного дослідження №1198/116 від 16.08.2024 року встановлено, що у ОСОБА_1 виявлені наступні тілесні ушкодження: синець, садна нижньої повіки лівого ока, садно носа, синець лівої виличної ділянки, садно підборіддя, шиї (а.с.63-65). 
До медичного дослідження надано фотографії. 
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2024 року (справа №947/15882/24) матеріали справи про адміністративне правопорушення направлено для вирішення питання про відкриття кримінального провадження (а.с.69). 
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 10.06.2024 року (справа №947/15884/24) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили 21.06.2024 року (а.с.71-72).
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 14.05.2025 року (справа №947/8597/25) провадження у справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП (а.с.73-74). 
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 19.07.2024 року (справа №947/17514/24) ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП в силу малозначності, провадження у справі закрито (а.с.76).
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2024 року (справа №947/2555/24) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили 07.10.2024 року (а.с.77). 
Отже, матеріалами справи встановлено, що протягом 2024 року та 2025 року відповідача, внаслідок протиправних дій направлених на позивача ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності. 
Судом досліджується акти опитування в порядку ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». 
Так, згідно акту опитування від 10.06.2025 року ОСОБА_4 пояснив, що є сином ОСОБА_1 , та пояснив, що ОСОБА_2 є сусідкою матері. По відношенню до матері поводиться агресивно, як до матері так і до членів її сім`ї. Наприкінці 2023 року ОСОБА_5 розпочала агресію, погрожувала вбивством, постійно шкодить майно, камери спостереження зафіксували факти погроз та пошкодження майна. З метою захисту матері та посилення рівня її безпеки був вимушений оформити договір з охоронною фірмою. Також, пояснив, що позбавлений можливості відвідувати мати, оскільки, ОСОБА_2 шкодить його майно, а саме проколола шини. 
Згідно акту опитування особи від 10.06.2025 року, ОСОБА_6 повідомила, що 14.07.2024 року їй зателефонував її чоловік ОСОБА_4 та попросив забрати його від матері, оскільки шина на його авто були порізані. На його спині були садни, які нанесла ОСОБА_2 . На відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_2 запустила великий камінь в чоловіка, який повернувся спиною з метою захисту. Зазначила, що психологічний стан свекрухи сильно погіршився, ОСОБА_2 проявляє до неї безпідставну агресію. Кожна зустріч закінчується слізьми ОСОБА_1 , що пов`язано з її психологічною втомою від нестерпних умов життя, які влаштовує сусідка ОСОБА_2 . 
Згідно акту опитування від 10.06.2025 року ОСОБА_7 пояснила, що з моменту її знайомства з ОСОБА_1 життєва ситуація останньої погіршилась, що пов`язано з постійними конфліктами із сусідкою, яка регулярно висловлює безпідставні звинувачення, чинить напади, відкрито погрожує фізичною розправою. Її щоденне життя перетворилось на існування під загрозою. ОСОБА_1 самотужки протистоїть тиску та агресії з боку сусідки ОСОБА_2 . Зазначила, що їй достеменно відомо, що ОСОБА_1 втратила інтерес до щоденних справ та спілкування, проявились нервові зриви та нехарактерні реакції, головні болі, м`язова напруга, погіршення зору, тривожно-депресивний стан. Зазначила, що одного разу ОСОБА_2 нанесла удар ОСОБА_1 та під час огляду було виявлено тріщину в черепі. Дії ОСОБА_2 є постійною погрозою та руйнують життя ОСОБА_1 . 
Згідно акту опитування від 10.06.2025 року ОСОБА_8 , останній пояснив, що є сином ОСОБА_1 , та пояснив, що у матері відбулись зміни у психічному стані внаслідок агресивних дій ОСОБА_2 , яка проживає по сусідству та впродовж останнього часу систематично проявляє до матері агресію, а також до її родини. Серед форм проявів агресі є: кидання скляних предметів у бік двору, погрози фізичною розправою, поширення наклепів та принизливих чуток, свідоме пошкодження майна, фізичні напади з використанням ножа. Всі погрози зафіксовані на камери. Все вище вказане призвело до погіршення психологічного стану ОСОБА_1 , а саме: хронічне безсоння, тривожність, паніка, підвищений тиск, відмова від зайняття звичними справами, емоційна нестабільність, втрачений зв`язок з родиною, тремтіння в руках. 
Зазначив, що неодноразово з боку ОСОБА_2 в сторону матері лунали принизливі образи, наклепи. Зазначив, що фактично позбавлений можливості відвідувати мати, кожен візит закінчується викликом поліції. Дитина стала свідком агресії з боку ОСОБА_2 , онуки перестали відвідувати бабусю. Психоемоційний стан матері став критично напруженим, перебуває у напрузі, стресі. 
Акти опитування осіб (а.с.78-89). 
Також, судом досліджується Висновок експерта №10586 за результатами проведення судово-психологічної експертизи від 16.07.2025 року. 
На вирішення експертизи поставлені наступні питання: 
Чи є ситуація, що досліджується за справою (протиправна поведінка ОСОБА_2 , що мала місце 26.10.2023 року, 20 травня 2024 року, 02.06.2024 року, 14.07.2024 року, 15.08.2024 року, 18.04.2025, 23.04.2025 року, психотравмувальною для ОСОБА_1 , Якщо так, чи завдані ОСОБА_1 страждання (моральна шкода)?. 
Якщо ОСОБА_1 , завдані страждання (моральна шкода) який орієнтовний розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральна шкода)? 
Під час психологічного обстеження у підекспертної виявлено виразні негативні емоційні переживання (пригнічення, відчуття страху та безпорадності, несправедливості, образи), песимістичні установки, емоційну лабільність, відчуття психологічної втоми, пов`язаних з досліджуваною ситуацією. Дані емоційні прояви є ознакою психотравмівного впливу досліджуваної ситуації на психіку підекспертної.
Психологічний аналіз наданих матеріалів та результатів психодіагностичного обстеження показує, що до досліджуваної ситуації у характерологічній сфері підекспертної описані: 
достатня активність, емоційна врівноваженість, самостійність, цілеспрямованість, відповідальність; комунікаційні та сімейні інтереси. На даний час у підекспертної остерігається знижений настрій, реакції замикання, емоційна лабільність, плаксивість, тривожність, фіксація на негативних подіях; відчуття втоми, розсіяність; страх і тривога щодо майбутнього; зміна мотиваційних переваг.
Психологічний аналіз наданих матеріалів та обстеження показує, що ситуація, яка досліджується призвела до тривалої проблематизації життя підекспертної, створює перешкоди для її повноцінного соціального функціонування як особистості та проявилася в наступних обставинах: тривалих та постійних негативних емоційних переживаннях через протиправну поведінку відповідача, порушенні звичного способу життя, необхідності відстоювати свої права у судовому процесі, необхідності відновлення психоемоційної рівноваги через пережите. 
Дані обставини обумовлюють негативні зміни психоемоційного стану підекспертної та проявилися виразними тривалими відчуттями безпорадності, пригнічення, несправедливості, злості та образи. 
Все це вказує, що ситуація, що досліджується викликала виразну та тривалу психотравмуючу проблематизацію життя підекспертної, виникла незалежно від її волевиявлення та потягла за собою необхідність залучання фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, вимагає компенсаторних можливостей для їх подолання. Отже, ОСОБА_1 заподіяні моральні ждання.
Відповідно до Методики психологічного дослідження у справах щодо діяння моральних страждань особі та відшкодування моральної шкоди для визначення кількісного еквіваленту описаних вище страждань формалізуємо отримані дані у математичні значення.
Розрахунок числових коефіцієнтів:
Показник презюмованої шкоди визначається по таблиці відносних одиниць відповідно до соціально-правових аспектів подій, що досліджуються по справі, та в даному випадку дорівнює 18 МЗП (тривала протиправна поведінка сусідки). Коефіцієнт ступеню впливу на ситуацію з боку сторони, що її спричинила дорівнює 1 бал, (тривала агресивна поведінка відповідача). Тривалість періоду негативних психоемоційних переживань дозволяє визначити коефіцієнт індивідуальних особливостей в 1,5 бали (наявність порушень в окремих сферах соціального функціонування, які тривають понад 2 роки та продовження ситуації і по даний час). Період відновлення після психотравматичного впливу обумовлює значення в 1 бал коефіцієнта обставин, до заслуговують на увагу. Відсутність впливу на ситуацію з боку підекспертної дозволяє визначити даний коефіцієнт в 0 балів.
Відповідно, обчислюємо за формулою орієнтовний еквівалент компенсації моральних страждань:
D=d*fv*і*с*(1-fs)= 18* 1*1,5* 1 *(1-0)=27 МЗП, розмір яких визначається рівнем розміру мінімальної заробітної плати, встановленої в Україні на момент винесення рішення суду.
Узагальнюючи вище наведене можна зробити висновок, що наслідки ситуації, яка досліджується постали для ОСОБА_1 як значно психотравмівні та обумовили тривалі негативні зміни її особистісних структур тривалі негативні порушення в основних сферах її соціального функціонування, тобто, спричинили моральні страждання, еквівалент компенсації яких становить 27 мінімальних заробітних плат, розмір яких визначається рівнем розміру мінімальної заробітної плати, встановленої в Україні на момент винесення рішення суду. 
Висновок: 
Ситуація, що досліджується за наданими матеріалами є пихотравмувальною для ОСОБА_1 . 
Внаслідок психотравмуючих обставин (тривалої агресивної поведінки ОСОБА_2 ), які досліджується за наданими матеріалами, ОСОБА_1 спричинені страждання моральна шкода).
Еквівалент компенсації ОСОБА_1 за завдані страждання (моральну шкоду) становить 27 мінімальних заробітних плат, розмір яких визначається рівнем розміру мінімальної заробітної плати, встановленої в Україні на момент винесення рішення суду
Експертний висновок складено та підписано судовим експертом Ольгою Кречик (а.с.94-99). 
Згідно платіжної інструкції встановлено, що витрати на оплату експертизи становлять 26 000 гривень (а.с.89). 
Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. 
Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів.
Згідно ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, який розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на вказане вище, суд дійшов висновку про існування причинного зв`язку між шкодою, завданою позивачу і протиправними діяннями відповідача та вини останнього в її заподіянні.
Відповідно до ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема відшкодування майнової та моральної шкоди.
Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (ст. 1195 ЦК України).
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно положення ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст.23 ЦПК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31березня 1995року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. 
Відповідно до п.9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з того, що позивач безсумнівно зазнала душевних страждань, зумовлених діями відповідача, необхідністю у зв`язку з цим докладати зусилля для відновлення попередніх життєвих умов через, висновком експерта встановлено, що позивач протягом останнього часу, з початку агресивної поведінки відповідача, стала перебувати в психоемоційному стресі, відчуває тривогу, страх, напругу. Відчуває себе наляканою, погано спить вночі, що є наслідком втоми. Під час виходу у двір озирається чи не переслідує її ОСОБА_2 . 
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховуються вимоги розумності і справедливості, а також характер вчиненого адміністративного правопорушення.
В даному випадку, судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 винесено низку постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, з яких вбачається, що ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 вчиняє хуліганські дії, а саме, ображає, висловлюється нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, застосовує фізичну силу. 
Дослідженими в судовому засіданні відеофайлами встановлено, що ОСОБА_2 нецензурною лайкою ображає ОСОБА_1 , погрожує вбивством, пошкодила дроти камери відеоспостереження, порізали шина авто, наносить удари ОСОБА_1 , кидає каміння у двір, пошкодила ворота. Завдає шкоди членам сім`ї позивача. 
Судом встановлено, що для визначення розміру моральної шкоди, позивач зверталась до судового експерта, яким визначено еквівалент компенсації ОСОБА_1 за завдані страждання (моральну шкоду) в розмірі: 27 мінімальних заробітних плат. 
З огляду на досліджені докази, постанови про притягнення до відповідальності, акти опитуваних осіб, відеофайли, акт судово-медичного дослідження, судом встановлено, що ОСОБА_1 , довела обставини на які посилалась у позові, а відтак позовні вимоги є доведеними та підтвердженими. 
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Таким чином, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд вважає, що відшкодування моральної шкоди визначене позивачем в розмірі 216 000 грн. є справедливою компенсацією позивачу і відповідає принципу розумності та справедливості з огляду на конкретні обставини даної справи.
Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.  ч. 2 передбачено - інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:  1) у разі задоволення позову - на відповідача.
Так, судом встановлено, що позивачем понесені наступні судові витрати, а саме витрати зі сплати судового збору у розмірі:1 211, 20 гривень, судовий збір у розмірі: 948, 80 гривень, витрати зі сплати експертизи в розмірі: 26 000 гривень, відтак з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені судові витрати в загальному розмірі: 28 160 гривень. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1167, ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 76-84, 141, 247, 258, 259, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди – задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) – моральну шкоду в розмірі: 216 000 гривень. 
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) – понесені судові витрати в загальному розмірі: 28 160 гривень. 
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - ти денний строк з дня отримання рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 10.04.2026р.
Суддя: