ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" лютого 2026 р. м. Київ 
Справа № 911/3075/25 

Господарський суд Київської області у складі:
cудді Ейвазової А.Р., 
розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Виконавчого комітету Тетіївської міської ради про стягнення 107 974,91грн, без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі - позивач, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Виконавчого комітету Тетіївської міської ради (далі - відповідач, ВК Тетіївської МР) про стягнення 107 974,91грн, з яких: 100 266,04грн - основний борг; 628,75грн - 3% річних за період з 16.05.2025 по 31.07.2025; 583,07грн - втрати від інфляції за період з 01.06.2025 по 31.07.2025; 6 497,05грн - пеня за період з 16.05.2025 по 31.07.2025.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором від 21.10.2024 №09-7262/24-БО-Т про постачання природного газу в частині оплати природного газу, переданого у період березень-квітень 2025 року у встановлений договором строк (а.с.1-6).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.10.2025: відкрито провадження у даній справі за відповідним позовом; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено строки для подання учасниками заяв по суті (а.с.92-93).
Зазначена ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін, що підтверджується довідками про доставку електронного листа: 06.10.2025 о 11:44 - позивачу; 06.10.2025 о 11:50 - відповідачу (а.с.94-95).
Ухвала суду, як вбачається із змісту п.1 ч.1 ст.232 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), є видом судового рішення.
В силу п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Отже, відповідна ухвала вважається врученою сторонам 06.10.2025.
В силу ч.1 ст.251 ГПК України у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
У строк, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України, відповідач не скористався правом на подання відзиву; із заявою про поновлення встановленого законом строку для подання відзиву відповідач не звертався.
Відповідно до ч.1 ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Граничний строк розгляду відповідної справи, визначений ч.1 ст.248 ГПК України, сплив.
Дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини.
21.10.2024 між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі - постачальник) та ВК Тетіївської МР (далі - споживач) укладено договір №09-7262/24-БО-Т постачання природного газу (а.с.16-26; далі - договір).
Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ (далі - газ) за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ), а споживач - прийняти його та оплатити на умовам договору.
Природний газ, що поставляється за договором, використовується споживачем для власник потреб (п.1.2 договору).
Згідно п.2.1 договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з жовтня 2024 року по 30 квітня 2025 року (включно) в кількості 38,10000тис.м3,в тому числі по місяцях: жовтень 2024 року - 1,10000тис.м3, листопад 2024 року - 6,00000тис.м3, грудень 2024 року - 8,00000тис.м3, січень 2025 року - 8,00000тис.м3, лютий 2025 року - 8,00000тис.м3, березень 2025 року - 6,50000тис.м3, квітень 2025 року - 0,50000тис.м3.
Абзацом 3 п.2.4 договору сторони договору узгодили, що обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до п.3.5 договору, вважається фактично використаним за цим договором обсягом природного газу.
Як визначено п.3.5 договору: приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу; споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий розрахунковий період, що складений між Оператором (ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ (пп.3.5.1); на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником постачальника (пп.3.5.2); споживач протягом 2 робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання (пп.3.5.3); у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акта до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними споживача та даними остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору (пп.3.5.4 договору).
Ціна газу за 1000м3 з ПДВ з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553,59грн (п.4.1 договору).
Відповідно до п.4.3 договору загальна вартість договору становить разом з ПДВ - 630 703,21грн.
Пунктом 5.1 договору сторонами узгоджено, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 
- 70% вартості фактично переданого відповідно до акта приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;
- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період; у разі відсутності акта приймання-передачі фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 договору.
В силу п.5.4 договору: у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума. яка надійшла від споживача, погашає вимоги постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного споживачем: у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; у другу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; у третю погашається основна сума заборгованості за використаний природний газ та компенсація вартості робіт, пов`язаних з припиненням (обмеженням) газопостачання споживачу.
Як визначено пп.1 п.6.4 договору, постачальник зобов`язується виконувати умови договору, а споживач в силу пп.4 п.6.2 договору - прийняти газ на умовах договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені договором.
У разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п.5.1 та/або строків оплати в силу п.8.4 договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п.7.2 договору).
Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) та діє в частині поставки газу до 30 квітня 2025 року (включно), а в частині розрахунків до повного їх виконання; продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п.13.1).
На підтвердження виконання зобов`язань з постачання природного газу позивач надав підписані лише ним акти приймання-передачі природного газу за період з жовтня 2024 року по квітень 2025 року на загальну суму 620 266,99грн, а саме:від:
 12.11.2024 б/н за жовтень 2024 року - 0,29777м3 на суму 4 929,25грн; акт від 12.11.2024 направлений на електронну адресу відповідача, яка зазначена на офіційному вебсайті Тетіївської міської ради та у розділі 14 договору - «miskradatetiev@gmail.com», а також на поштову адресу відповідача, на підтвердження чого надано скріншот направлення, накладну від 14.11.2024 та витяг з реєстру простих листів (а.с.29-33); 
 12.12.2024 б/н за листопад 2024 року - 5,98331м3 на суму 99 047,04грн; акт від 12.12.2024 направлений на електронну адресу відповідача - «miskradatetiev@gmail.com», на підтвердження чого надано скріншот направлення (а.с.34-35);
 13.01.2025 б/н за грудень 2024 року - 8,37093м3 на суму 138 571,43грн; акт від 13.01.2025 направлений на електронну адресу відповідача - «miskradatetiev@gmail.com», на підтвердження чого надано скріншот направлення (а.с.36-37);
 12.02.2025 б/н за січень 2025 року - 8,05956м3  на суму 137 436,42грн; акт від 12.02.2025 направлений на електронну адресу відповідача - «miskradatetiev@gmail.com», а також на його поштову адресу, на підтвердження чого надано скріншот направлення, накладну від 20.02.2025 та витяг з реєстру простих листів (а.с.38-42); 
 11.03.2025 б/н за лютий 2025 року - 8,04498м3 на суму 137 187,79грн; акт 11.03.2025 направлений на електронну адресу відповідача - «miskradatetiev@gmail.com», а також на його поштову адресу, що підтверджується скріншотом направлення, накладною та витягом з реєстру простих листів (а.с.43-47); 
 11.04.2025 б/н за березень 2025 року - 5,87981м3 на суму 100 266,04грн; акт 11.04.2025 направлений на електронну адресу відповідача - «miskradatetiev@gmail.com», а також на його поштову адресу, що підтверджено скріншотом направлення, накладною від 15.04.2025 та витягом з реєстру простих листів (а.с.48-52); 
 12.05.2025 б/н за квітень 2025 року - 0,16590м3 на суму 2 829,02грн; акт 12.05.2025 направлений на електронну адресу відповідача - «miskradatetiev@gmail.com», а також на його поштову адресу, на підтвердження чого надано скріншот направлення, накладну від 14.05.2025 та витяг з реєстру простих листів (а.с.53-57). 
25.08.2025 за вих.№125/3/2-22354 позивач в особі його представника - адвоката Коломійця Є.В. звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» - адміністратора інформаційної платформи щодо надання відомостей про об`єм природного газу, поставленого, зокрема ВК Тетіївської МР за період з жовтня 2024 року по квітень 2025 року (EIC-код 56XS000041ІОР006) (а.с.58-61).
У відповідь на вказаний запит, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» листом від 27.08.2025 за вих.№ТОВВИХ-25-13384 повідомило про об`єм спожитого природного газу ВК Тетіївської МР, а саме: жовтень 2024 року - 297,77м3, листопад 2024 року - 5 983,31м3, грудень 2024 року - 8 370,93м3, січень 2025 року - 8 059,56м3, лютий 2025 року - 8 044,98м3, березень 2025 року - 5 879,81м3, квітень 2025 року - 165,90м3 (а.с.62-71). Окрім того, до вказаної відповіді надано інформацію щодо остаточної алокації відборів споживча з EIC- кодом 56XS000041ІОР006 в період з 01.10.2024 по 30.04.2025 (а.с.72-78).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач у період з 20.11.2024 по 23.05.2025 частко оплатив природний газ за договором на загальну суму 520 000,95грн, що підтверджується реєстром документів за рахунком ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», відкритим в АТ «Ощадбанк», за період з 21.10.2024 по 28.08.2025 (а.с.80-82).
Звертаючись до суду з відповідним позовом позивач стверджує, що борг відповідача за природний газ, переданий у відповідний період, складає 100 266,04грн. 
Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку здійснити оплату переданого природного газу, а також застосування до нього відповідальності, встановленої договором та чинним законодавством, за порушення відповідного зобов`язання.
Заявлені позивачем вимоги суд вважає частково обґрунтованими з наступних підстав.
Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст.ст.173, 174, ч.1 ст.175 ГК України (тут і надалі у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ч.1 ст.175 ГК України.
Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; при цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.
Так, як установлено ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ч.ч.1, 3 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу»: постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором; якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами; права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Враховуючи зміст зобов`язань сторін за відповідним договором, суб`єктний склад його сторін, систематичну поставку природного газу протягом певного часу позивачем та прийняття його відповідачем, укладений сторонами договір є договором постачання природного газу через приєднану мережу.
Згідно ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч.2 ст.714 ЦК України).
В силу ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Як визначено ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.692 ЦК України, яким установлена черговість виконання взаємних зобов`язань, виконання зобов`язання з передачі товару передує виконанню зобов`язання з оплати. Вказаний порядок визначений також укладеним договором.
Враховуючи умови договору відповідач мав здійснити остаточний розрахунок за природний газ, поставлений за період з жовтня 2024 року по квітень 2025 року, у строк, встановлений п.5.1 договору, а саме за природний газ, поставлений у: жовтні 2024 року - до 15.11.2024 включно; листопаді 2024 року - до 15.12.2025 включно; грудні 2024 року - до 15.01.2025 включно; січні 2025 року - до 15.02.2025 включно; лютому 2025 року - до 15.03.2025; березні 2025 року - до 15.04.2025; квітні 2025 року - до 16.05.2025.
Водночас, відповідач лише повністю розрахувався за природний газ, спожитий у жовтня - грудні 2024 року та січні - лютому 2025 року. При цьому, доказів повної оплати за природний газ, переданий йому у період з березня по квітень 2025 року, відповідач до прийняття рішення не надав. 
Крім того, суд вважає дії позивача, щодо зарахування платежу на суму 2 829,02грн, який здійснений відповідачем 23.05.2025 в оплату спожитого природного газу за квітень місяць 2025 року, в якості погашення частини заборгованості, що виникла за природний газ, поставлений у березні 2025 року, правомірними, оскільки у п.5.4 договору сторони передбачили порядок зарахування надходжень грошових коштів за наявної заборгованості за попередні періоди споживання, незалежно від призначення платежу, зазначеного у такому платіжному документі.
Частиною 1 ст.612 ЦК України установлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
При цьому, не підписання відповідачем актів приймання-передачі природного газу за березень-квітень 2025 року, враховуючи їх направлення відповідачу та не повернення таких актів у строк, визначений п.3.5.3 договору та не надання у відповідний строк мотивованої відмови у підписанні. 
Отже, відповідач допустив порушення зобов`язань, не здійснивши оплату в установлений договором строк.
З урахуванням вищезазначеного, суд вважає заявлені вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 100 266,04грн, таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 628,75грн - 3% річних за період з 16.05.2025 по 31.07.2025; 583,07грн - втрати від інфляції за період з 01.06.2025 по 31.07.2025.
В силу ст.617 ЦК України, ч.2 ст.218 ГК України (в редакції, чинній на момент порушення зобов`язання з оплати) відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Як визначено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки відповідач допустив порушення зобов`язання з оплати поставленого природного газу, вимоги позивача про сплату боргу з урахуванням втрат від інфляції та процентів є обґрунтованими.
За розрахунком суду, враховуючи період прострочення, розмір боргу, здійснені оплати, заявлений позивачем період нарахування відповідних платежів, розмір втрат від інфляції складає 389,75грн, а розмір 3% річних - 628,75грн. 
Розбіжності у розрахунку втрат від інфляції пов`язані і з тим, що позивач при здійсненні розрахунку не враховано період, у якому мала місце дефляція, а саме серпень 2025 року, що призвело до невірного визначення розміру боргу з урахування інфляції, а, отже, і розміру втрат від інфляції.
Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (висновок викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №910/14761/19)..
Однак, враховуючи, що на момент звернення до суду - 30.09.2025, вже був визначений індекс інфляції за серпень 2025 року (99,8%), позивач, заявляючи вимоги про стягнення втрат від інфляції безпідставно його не застосовує. Суд вважає правомірним при визначенні розміру втрат від інфляції враховувати індекс інфляції за відповідний місяць, оскільки його не врахування нівелює дійсне відображення процесу знецінення грошових коштів (боргу) внаслідок інфляційних процесів. Так, приймаючи рішення вимагати від відповідача сплати боргу з урахуванням втрат від інфляції, позивач мав розрахувати борг з урахуванням індексів інфляції за весь період, застосовуючи такі індекси без виключенні, у т.ч. за місяці, де мала місце дефляція.
За таких обставин, вимоги про стягнення 3% річних суд задовольняє у розмірі 628,75грн, а вимоги в частині стягнення втрат від інфляції у розмірі 389,75грн; у задоволенні вимог в частині стягнення 193,32грн - втрат від інфляції суд відмовляє.
Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 6 497,05грн пені, яка нарахована ним за період з 16.05.2025 по 31.07.2025.
Заявлені у відповідній частині вимоги є такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне.
В силу ч.1 ст.216, ч.1 ст.218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч. 2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. пеня (ч.1 ст.230 ГК України).
Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Як установлено п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Як визначено ч.2 ст.343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Аналогічне обмеження щодо розміру пені, що нараховується у зв`язку з несвоєчасним виконання грошового зобов`язання, встановлено також ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».
Розмір пені, встановлений договором, не перевищує максимального розміру пені відповідно до вищевказаних положень законодавства; 
Оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань у вигляді прострочення оплати природного газу, поставленого у березні-квітні 2025 року, позивач набув права вимагати сплати пені, передбаченої п.7.2 договору. 
Перевіривши розрахунок пені, наведений позивачем, суд дійшов висновку про те, що пеня позивачем розрахована вірно - з урахуванням розміру боргу, періоду прострочення, встановлених облікових ставок НБУ, здійснених оплат.
З урахуванням зазначеного, заявлені вимоги в частині стягнення пені у розмірі 6 497,05грн підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, витрати на оплату позову судовим збором у розмірі 2 422,40грн, понесені позивачем, підлягають частковому відшкодуванню йому за рахунок відповідача, а саме у розмірі 2 418,06грн - пропорційно розміру задоволених позовних вимог /(100266,04+ 628,75+389,75+6 497,05)* 2422,40: 107 974,91/.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Виконавчого комітету Тетіївської міської ради (ідентифікаційний код 04054889; 09801, Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Тетіїв, вул. Острозького Януша, буд. 5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (ідентифікаційний код 42399676; 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1) 100 266,04грн - основного боргу, 628,75грн - 3% річних, 389,75грн - втрат від інфляції, 6 497,05грн - пені, а також 2 418,06грн в рахунок часткового відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.
3. Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 193,32грн - втрат від інфляції. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова