Справа № 450/235/26  Провадження № 3/450/608/26 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РОКПП НОМЕР_1 , керівника ТОВ «Полавікс Україна», юридична адреса Львівська область Львівський район с. Підбірці, вул. Конюшинна, буд.27,
за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,- 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Полавікс Україна» порушив вимоги п.200.1,200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в результаті чого завищено суму від`ємного значення в декларації з ПДВ за жовтень 2025 року в сумі 318347,00грн та занижено податкове зобов`язання в сумі 1215,00грн. Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. ст.163-1 КУпАП.
У судовому засіданні представник ОСОБА_2 заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення. Подав письмове клопотання у якому зазначив, що головним управлінням ДПС у Львівській області було проведено камеральну перевірку ТОВ «ПОЛАВІКС УКРАЇНА», за результатами якої складено акт перевірки від 19.12.2025 № 58383/13-01-04-06 (далі – Акт). 12.02.2026 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» №5932/13-01-04-06 на суму 1 215,00 грн та податкове повідомлення рішення форми «В4» №5927/13-01-04-06, яким зменшено від`ємне значення ПДВ на суму 318 347,00 грн. Підставою для їх прийняття зазначено саме Акт перевірки.
13.03.2026 ТОВ «ПОЛАВІКС УКРАЇНА» подало скарги до ДПС України на зазначені податкові повідомлення-рішення (реєстраційні №1884/С/6 та №1890/С/6). Відповідно до ст. 56 Податкового кодексу України, податкові повідомлення-рішення, що оскаржуються, є неузгодженими до моменту завершення процедури їх адміністративного або судового оскарження. Отже, на даний час відсутній встановлений та узгоджений факт порушення податкового законодавства. Правова природа акта перевірки виключає можливість визнання його самостійним та достатнім доказом вини особи у справі про адміністративне правопорушення. Верховний Суд у постанові від 08.09.2020 у справі № П/811/2893/14 зазначив, що акт перевірки є лише службовим документом, який відображає висновки контролюючого органу, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не породжує правових наслідків та не покладає відповідальності.
Таким чином, акт перевірки відображає виключно позицію контролюючого органу, яка підлягає перевірці у процедурі оскарження, і не може розглядатися як належний доказ вини особи. Таким чином, притягнення до адміністративної відповідальності фактично ґрунтується на припущеннях контролюючого органу, які на даний час оскаржуються та не набули статусу встановленого порушення. За таких обставин відсутні належні, допустимі та достатні докази складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення № 450/235/26 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
У судовому засіданні представник вказав, що працівниками ТОВ «Полавікс Україна» було виявлено про неприйняття податкової звітності за вересень, яка в подальшому була подана та прийнята податковим органом. Представник підтримав подане клопотання, вказав, що ТОВ «Полавікс Україна» подано скарги на податкові повідомлення-рішення, відтак нараховані суми вважаються неузгодженими. 
Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, приходжу до наступного висновку.
Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 09.01.2026 серія ГУ ЛВ № 012078/128/Ж13/13-01-04-06, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення;
- копією акту про результати камеральної перевірки від 19.12.2025 року №58383/13-01-04-06, в якому зазначено висновок за результатами перевірки: ТОВ «ПОЛАВІКС УКРАЇНА» порушено вимоги п.200.1, 200.4 ст.200 Податкового кодексу України в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17-рядок 9 декларації) за жовтень 2025 року в розмірі 318347грн. та занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9-рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету на суму 1215,00грн. Платником завищено суму від`ємного значення декларації з податку на додану вартість за жовтень 2025 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1+рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) на суму 318347,00грн. ТОВ «ПОЛАВІКС УКРАЇНА» самостійно задекларовано, підписано та направлено до контролюючого органу податкову декларацію (розрахунок) з податку на додану вартість за жовтень 2025 року з даними показниками відповідно до ст. 48 Кодексу. 
Як вбачається з долучених до матеріалів справи документів ТОВ «Полавікс Україна» 11.03.2026 до ДПС України подано скаргу на податкове повідомлення-рішення головного Управління ДПС у Львівській області від 12.02.2026 № 5927/13-01-04-06, яким зменшено від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за декларацією з ПДВ за жовтень 2025 року на суму 318 347,00грн. Окрім того, 12.03.2026 ТОВ «Полавікс Україна» до ДПС України подано скаргу на податкове повідомлення-рішення головного Управління ДПС у Львівській області від 12.02.2026 № 5932/13-01-04-06 на суму 1215,00грн.
Представлені представником документи стосуються оскарження податкових-повідомлень рішень, проте не являються підставою не враховувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення акту про результати камеральної перевірки від 19.12.2025 року №58383/13-01-04-06.
До матеріалів справи не долучено доказів, які б спростовували невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке викладено у протоколі, а саме, в порушення вимог п.200.1, 200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) завищено суму від`ємного значення в декларації з ПДВ за жовтень 2025 року в сумі 318347,00грн та занижено податкове зобов`язання в сумі 1215,00грн.
Таким чином, доводи наведенні в клопотанні не спростовують наявних у справі доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП.
Разом з тим встановлено, що правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 не носить триваючого характеру та було вчинено у строк, що передує трьом місяцям до розгляду справи в суді.
Встановлено, що в силу вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
Із наведеного слідує, що строки визначені ч. 2 ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 минули. 
Згідно п. 7 ст. 247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУАП.
За зазначених вище обставини приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ч. 2 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд,-
п о с т а н о в и в :
провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя	Н.  Б.  Добош