ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/1054/26
Номер рядка у звіті 340
21 квітня 2026 року м. Золотоноша Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді      ОСОБА_1 
за участю секретаря судових засідань    ОСОБА_2 ,
прокурора       ОСОБА_3 ,
обвинуваченого       ОСОБА_4 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у м. Золотоноша судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026250370000250 від 03.03.2026 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша, Черкаської області, українця, громадянина України, військовослужбовця призваного на військову службу за мобілізацією, водія-електрика 1 артилерійського взводу 1 артилерійської батареї артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», освіта професійно-технічна, не одруженого, інвалідом будь-якої групи, депутатом будь-якого рівня, учасником АТО (ООС) не являється, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді водія-електрика 1 артилерійського взводу 1 артилерійської батареї артилерійського дивізіону, 02.03.2026 близько 12 години 00 хвилин, перебуваючи на автошляху Н 08 «Бориспіль - Кременчук - Дніпро - Запоріжжя - Пологи - Маріуполь», 102 км, с. Піщане, Золотоніський район, Черкаська область, під час виконання поліцейським сектору реагування патрульної поліції Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшим сержантом поліції ОСОБА_5 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капралом поліції ОСОБА_6 своїх службових обов`язків, а саме на виконання вимог статті 12, п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», а також ст. 255 КУпАП, щодо припинення та документування адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, вчинених 02.03.2026 близько 11 години 15 хвилин, за вище вказаною адресою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, достовірно знаючи, що поліцейський сектору реагування патрульної поліції Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старший сержант поліції ОСОБА_5 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капрал поліції ОСОБА_6 знаходяться при виконанні своїх службових обов`язків, з метою уникнення адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, висловив усно поліцейському сектору реагування патрульної поліції Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшому сержанту поліції ОСОБА_5 та поліцейському сектору реагування патрульної поліції Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капралу поліції ОСОБА_6 пропозицію надання неправомірної вигоди розміром 200 доларів США, яка станом на 05.03.2025 за офіційним курсом Національного банку України становила 8 619 гривні 92 копійки за не складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Вказаними умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища..
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. 
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності позиції обвинуваченого.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.369 КК України, а саме як пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
Згідно з приписами ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом ст.ст. 50,65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обгрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру тяжкості кримінального правопорушення. 
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання – виправлення засудженого.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, являється військовослужбовцем, призваним на військову службу за мобілізацією, раніше не судимий, особою з інвалідністю не являється, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав, щиро розкаявся.
В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та неодноразово вибачався за вчинене та висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінив свої дії, зауважив на тому, що готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які його обтяжують, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо шляхом призначення покарання у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Приписами КПК України передбачено, що суд ухвалює рішення в порядку, передбаченому ст.ст.368-380 цього Кодексу, який зобов`язує, серед іншого, вирішити питання про запобіжний захід.
Згідно зі ст.131 КПК України запобіжний захід застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не обирався, а сторони провадження не заявляли клопотання про застосування запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. 
Керуючись ст.ст.100, 124, ст.349, 368-370, 373, 374 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речовий доказ: компакт диск формату DVD-R із вмістом відеофайлів, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 12026250370000250 - зберігати у матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1