Справа № 143/92/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року  м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого – судді Бойка А.В.,
з участю секретаря Шуваріної В. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Погребище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,- 

Встановив:

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0352962, мала право на земельну частку (пай) розміром 2,76 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Колос» с. Борщагівка Погребищенського району Вінницької області. Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла рідна сестра спадкодавця ОСОБА_3 , яка фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, однак за життя не оформила свої спадкові права у передбаченому законом порядку. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. За життя ОСОБА_3 залишила заповітне розпорядження, яким усе належне їй майно заповіла позивачці. Після смерті ОСОБА_3 , у визначений законом строк, позивачка ОСОБА_1 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та оформила свої спадкові права на частину спадкового майна. Однак у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) розміром 2,76 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Колос» с. Борщагівка Погребищенського району Вінницької області їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також у зв`язку із втратою оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай).
Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 09.02.2026 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Витребувано у Державного нотаріуса Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області інформацію щодо наявності спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
19.02.2026 із Погребищенської державної нотаріальної контори до суду надійшла відповідь згідно з якою спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, будь-яка інформація про наявність або відсутність спадкоємців відсутня (а. с. 38-39). 
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутності (а. с. 29).
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася також, надіслала заяву у якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечувала (а. с. 40). 
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань.
Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. 
Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Беззаперечно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 22.10.1997 Борщагівською сільською радою народних депутатів (а. с. 14).
Як вбачається з копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0352962 (а. с. 22), розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації від 9.12.2003 №436 «Про затвердження технічної документації для передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на землю громадянам на території Борщагівської, Педосівської і Саражинецької сільських рад» (а. с. 23) та Списку громадян – власників сертифікатів на земельні частки (паї) на території Борщагівської сільської ради для видачі державних актів на право власності на земельні ділянки (а. с. 24-25), ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай) розміром 2,76 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Колос» с. Борщагівка Погребищенського району Вінницької області. 
Після смерті ОСОБА_2 у володіння та управління спадковим майном фактично вступила ОСОБА_3 , якій також були передані ощадні книжки спадкодавця, рахунки №9155135100, 05723 (а. с. 19-20). 
Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 (а. с. 9), свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 (а. с. 10), свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 (а. с. 11), свідоцтва про одруження ОСОБА_7 та ОСОБА_6 серії НОМЕР_5 (а. с. 12) та посвідки про народження ОСОБА_3 № НОМЕР_6 (а. с. 13) ОСОБА_1 є рідною онукою ОСОБА_3 .
Заповітом від 25.12.1999 ОСОБА_3 усе належне їй майно заповіла ОСОБА_1 (а. с. 17).
Після смерті ОСОБА_3 , у визначений законом строк, позивачка ОСОБА_1 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та оформила свої спадкові права на частину спадкового майна (а. с. 18).
Однак у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) розміром 2,76 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Колос» с. Борщагівка Погребищенського району Вінницької області їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також у зв`язку із втратою оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай) (а. с. 21).
Згідно із частиною першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частин першої, другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Згідно з п.7 Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
В судовому засіданні беззаперечно доведено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідними сестрами. Факт родинних відносин необхідно встановити заявниці для того, щоб реалізувати свої спадкові права. Встановлення факту родинних відносин породить для заявниці певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує, а тому даний факт необхідно встановити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. 
Пунктом 1 постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у спорах про спадкування» №7 від 30.05.2008 визначено, що спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
Спадкові відносини виникають із моменту відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Пунктом 1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. 
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , мала право на земельну частку (пай) розміром 2,76 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Колос» с. Борщагівка Погребищенського району Вінницької області, яке вона успадкувала після смерті сестри ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; що ОСОБА_1 , як спадкоємиця за заповітом після смерті ОСОБА_3 прийняла спадщину, що належала спадкодавця, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай); враховуючи визнання позову представником відповідача, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у разі визнання його судом відумерлою спадщиною, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на це майно.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 315 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги задовольнити. 
Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідними сестрами.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), розміром 2,76 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Колос» с. Борщагівка Погребищенського району Вінницької області, право на яку згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №0352962, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 09.09.1996 №205 за життя належало спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя