Справа № 127/2435/26
Провадження № 2-а/127/35/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2026 суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф., розглянувши матеріали адміністративного позову  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, зазначаючи, що 10 грудня 2025 року він звернувся до відповідача у зв`язку з виявленням у мобільному застосунку «Резерв+» інформації щодо перебування у розшуку територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, після чого, як зазначено позивачем, уповноваженою особою відповідача — старшим сержантом ОСОБА_2 — на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №639 від 07.09.2025 було складено протокол №7695 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з невиконанням позивачем обов`язку пройти повторний медичний огляд до 05.06.2025 року з метою визначення придатності до військової служби.
При цьому, за твердженням позивача, про розгляд справи його було повідомлено на 10 год. 00 хв. 24 грудня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 , куди він прибув у зазначений час, однак йому було повідомлено, що розгляд справи відбудеться без його участі, а результат розгляду буде надіслано поштою.
У подальшому, як зазначає позивач, 11 січня 2026 року за місцем проживання він отримав лист із постановою №10791 від 24 грудня 2025 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн, яку він просить суд скасувати.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2026 року було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
Відповідно до рекомендованого повідомлення, відповідачем було отримано позов 02.03.2026р., однак ні відповіді, ні заперечень до суду не надходило.
Відповідно до ст. 286 КАС України адміністраивні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.
Так, судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
10 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 уповноваженою службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 – старшим сержантом ОСОБА_3 – на підставі наказу начальника зазначеного територіального центру №639 від 07.09.2025 року складено протокол №7695 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з невиконанням позивачем обов`язку пройти повторний медичний огляд для визначення придатності до військової служби ( а.с.10).
Як убачається зданого протоколу, позивач був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, який мав відбутися 24 грудня 2025 року о 10 годині 00 хвилин, про що ним у протоколі зроблено запис щодо бажання брати участь у розгляді справи ( а.с.10-11). 
У вказаний день позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 , де йому було повідомлено, що розгляд справи буде проведено без його участі, а про результат розгляду йому буде повідомлено додатково.
Як вбачається зі змісту постанови №10791 від 24.12.2025 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 3ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., оскільки будучи у встановленому порядку визнаним обмежено придатним до військової служби, не виконав вимоги п.2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3621-ІХ від 21.03.2024р. в частині обов`язку до 5 червня 2025р. пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.(а.с.12-15).
Згідно із витягу з «Резерв+», сформованого станом на 26.12.2025р., ОСОБА_1 має звання: солдат квартирно-експлуатаційної служби, днювальний. Дата ВЛК: 09.10.2007р.- непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Відстрочка до завершення мобілізації на підставі п.5 ч.1 ст. 23 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку з вихованняи ним дитини з інвалідністю віком до 18 років ( а.с.16). 
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , будучи громадянином України чоловічої статі віком від 25 до 60 років, який був визнаний обмежено придатними до військової служби у воєнний час та який не виключений з військового обліку, був зобов`язаний до 05.06.2025 р. пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, самостійно ініціювавши проходження ВЛК шляхом звернення до ТЦК або звернення через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста.
Доказів того, що позивач самостійно звертався до ТЦК та СП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в період з 04.05.2024р. до 05.06.2025р. і пройшов медичний огляд до 05.06.2025р., позивачем не надано та ця обставина останнім не заперечується.
Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993р.№ 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію».
24.02.2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні №2102-ІХ», яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до абз. 4 ч. 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Частина 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону України №3633-ІХ від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024. Статтею 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
Відповідно до ч. 3 ст.210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» було викладено у новій редакції, згідно якої військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Відтак, у позивача ОСОБА_1 виник обов`язок уточнити персональні дані до 05 червня 2025 року та пройти медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, що ним зроблено не було, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно з ч. 7ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210,210-1 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Частина 9 ст.38 КУпАП, зокрема, приписує, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених ст. 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Відтак, за змістом ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення або день виявлення триваючого правопорушення.
КУпАП не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення, проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. При цьому характер триваючого правопорушення оцінюється у кожному конкретному випадку індивідуально.
Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке полягає, зокрема, невиконання позивачем обов`язку проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби до 05 червня 2025 року, не носить характеру триваючого та вичерпується фактом проходження повторного медичного огляду до конкретної дати.
Початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення слід пов`язувати з днем його виявлення. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли уповноважений на складення протоколу про адміністративне правопорушення орган отримав будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.
При цьому, день виявлення адміністративного правопорушення не тотожний дню складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах №461/1393/16-а від 21 листопада 2019 року та №149/2498/17 від 28 лютого 2019 року.
Таким чином, строк накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП становить три місяці з дня його виявлення, тобто у відношенні до позивача перебіг такого строку почався 06 червня 2025 року.
Однак, спірна постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за ст. 210-1 КУпАП прийнята 24.12.2025р., тобто поза межами тримісячного строку, передбаченого ч.9 ст. 38 КУпАП.
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
За таких умов, суд вважає, що адміністративне стягнення було накладене відповідачем поза межами строку, встановленого ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в адміністративній справі підлягало закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.
На підставі ч. 3 ст.210, ч. 3 ст. 210-1, п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.77,78,90 КАС України, -
ВИРІШИВ:

Визнати протиправною та скасувати постанову №10791 про накладення адміністративного стягнення від 24.12.2025р., складену начальником Вінницького об"єднаного ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000,00 грн.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі ст. 38 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складено 12.03.2026 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_4 ;
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ;

Суддя: