Справа № 305/4570/25
Провадження по справі 2-а/305/56/25

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2026 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: 
головуючого судді - Ємчука В.Е.
за участі: секретаря судового засідання Шемоти М.І. 
представника позивача Філкова В.В.
представника позивача Рябченко М.О.
представника відповідача Савуляка В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Рябченко Максим Олександрович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Рябченко Максим Олександрович звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Позов мотивував тим, що 15.10.2025 року на посту у с. Лазещина приблизно о 10:20 було складено протокол №1854 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Цього ж дня 15.10.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено Постанову №1860 від 15.10.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП (далі – Постанова) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 500 грн. Підставою для винесення постанови стало нібито не проходження ВЛК ОСОБА_2 27.11.2025 року позивачу надійшло поштове відправлення від ІНФОРМАЦІЯ_3 з Постановою №1860 від 15.10.2025 року. У Постанові зазначено, що ОСОБА_1 являючись військовозобов`язаним не проходив військово-лікарську комісію, для встановлення придатності до проходження військової служби, з зміни статусу з обмежено придатного на інший у визначений законодавством строки, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період. Вважають вищезгадану постанову незаконною, протиправною прийнятою з порушенням вимог чинного законодавства України, без належних доказів, а тому вона підлягає скасуванню з наступних підстав. ОСОБА_1 було затримано на посту с. Лазещина 14.10.2025 року приблизно о 13:00. У зв`язку з відсутністю мережі Інтернет йому не вдавалося сформувати військово-обліковий документ у за стосунку «Резерв +», він неодноразово звертався до працівників посту, щоб йому надали пароль до Wi-Fi, однак в цьому було відмовлено. О 18:41 йому вдалося зловити зв`язок і сформувати Е-ВОД в застосунку «Резерв +» де було зазначено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Порушень правил військового обліку та розшуку немає (копія Е-ВОД додається). Статусу обмежено-придатний також немає. Однак після формування Е-ВОД працівники ТЦК відмовилися його відпускати і продовжували надалі утримувати на посту у с. Лазещина. Вже о 20:25 того ж дня ОСОБА_3 виявив, що він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 та має розшук, причина - «Не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК», однак в графі «Постанова ВЛК не було статусу обмежено-придатний». Тобто Позивача незаконно поставили на військовий облік, незаконно і без належних на те доказів внесли порушення правил військового обліку і встановили статус «У розшуку». По-перше, ОСОБА_1 не мав статусу «обмежено-придатний до військової служби», що підтверджується електронним військово-обліковим документом, а тому у нього не було обов`язку самостійно ініціювати проходження ВЛК, як те передбачено п. 2 розділу ІІ ЗУ №3621-ІХ та зазначено в протоколі та оскаржуваній постанові. Окрім того ОСОБА_3 не отримував повісток на проходження ВЛК та не відмовлявся від його проходження. Враховуючи зазначене, ініціатором проходження ВЛК є не сам військовозобов`язаний, в даному випадку позивач, а ТЦК та СП. Саме, коли ТЦК та СП направить військовозобов`язаного на ВЛК - тільки тоді виникне обов`язок у особи цей ВЛК пройти. Якщо ТЦК та СП не намагалось направити військовозобов`язаного на ВЛК, відсутній склад правопорушення з боку військовозобов`язаного щодо несвоєчасного проходження ВЛК. У протоколі та постанові відсутні докази того, що позивачу були направлені повістки (виклики) або вручено направлення на проходження ВЛК, а з власної ініціативи він його пройти не міг, оскільки ВЛК проходиться лише за направленням ТЦК та СП. Оскільки жодним нормативним актом, у тому числі і зазначеними у оскаржуваній постанові, не передбачено обов`язку громадянина України після оголошення мобілізації без виклику посадових осіб ТЦК та СП для проходження з власної ініціативи ВЛК, то у його діях відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. По-друге, відповідачем при винесенні Постанови було порушено процедуру розгляду адміністративної справи. У протоколі №1854 від 15.10.2025 року вказана дата розгляд адміністративної справи 15.10.2025 року о 13:00. Протокол був складений приблизно о 11:30. Повідомлення про розгляд справи менш ніж за 3 доби, є грубим порушенням законодавства. Крім того, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що належним чином з`ясовувалася причина неявки Позивача та чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, що є порушенням ст. 280 КУпАП. По-третє, Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Диспозиція ч.1 ст.210 КУпАП встановлює склад правопорушення, а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, яка тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Норма ч. 3 ст. 210 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП. Однак, досліджуючи оскаржувану постанову, можна встановити, що в її тексті не зазначено конкретну норму а саме статтю, пункт чи підпункт нормативно-правового акта, яка б чітко вказувала, яке саме положення мобілізаційного законодавства було порушене ОСОБА_2 . Така невизначеність є істотним порушенням вимог до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення, що перешкоджає належному з`ясуванню обставин справи та реалізації особою свого права на захист. Відповідач у оскаржуваній постанові не зазначив виклад обставин і суті адміністративного правопорушення, тобто не зазначено, що саме скоїв позивач, відсутній опис обставин, установлених під час розгляду справи, а наведені у постанові формулювання не містять конкретних даних часу, місця порушення Правил, що не відповідає вимогам, встановленим ст.283 КУпАП. Підсумовуючи вищенаведене, позивача незаконно притягнули до адміністративної відповідальності і наклали адміністративне стягнення у вигляді штрафу 25 500 грн. Підстав для самостійного ініціювання проходження ВЛК у Позивача не було, повісток, викликів він не отримував, статусу «обмежено-придатний» не мав, до того ж відповідач грубо порушив процедуру розгляду адміністративної справи. Щодо суми судових витрат, які були понесені Позивачем, то вони складаються із судового збору, що становить 968,96 грн та витрат на професійну правничу допомогу, що становить 10000.00 грн. Таким чином, орієнтований розрахунок суми судових витрат становить 10 484, 48 грн.
На підставі вищевикладеного, представник позивача просив суд позов задовольнити. Скасувати постанову №1860 від 15.10.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_4 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 10 484, 48 грн.
Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 09.12.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено призначити судовий розгляд справи по суті у приміщенні залу судових засідань №1 Рахівського районного суду Закарпатської області за адресою: м. Рахів, вул. Карпатська 15. При цьому, відповідачу повідомлено про його право до початку судового засідання подати суду відзив на позов та докази, у разі заперечення позовних вимог та роз`яснено норми ч.4 ст.159 та ч.2 ст.77 КАС України. 
Від представника відповідача С. Руського надійшов відзив на позов, який обґрунтовано наступним. Так, 15.10.2025р. на стаціонарному блокпосту, розташованому у с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області, під час звірки військово-облікових даних встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин ОСОБА_1 є порушником правил військового обліку, оскільки не актуалізував свої дані щодо проходження ним медичного огляду військово лікарською комісією для визначення ступеню придатності до проходження військової служби. Встановлено, що за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів громадянин України ОСОБА_1 порушив вимоги п.2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» 21.03.2024р. № 3621-ІХ, в редакції від 15.02.2025р., яким зазначено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цім Законом (крім осіб, визнаних у установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цім Законом, зобов`язані до 05 червня 2025р. пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни повинні самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника чи військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. Отже громадянин ОСОБА_1 повинен був самостійно звернутися до 05.06.2025р. до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. Окрім цього, він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно повістки № 5165 від 15.10.2025р., за якою йому належало з`явитися для уточнення своїх військово облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 15.10.2025р. о 13:00 год. Також він не надав свої військово-облікові документи. Посилання на те, що ОСОБА_1 не зміг показати свій військово-обліковій документ у мобільному додатку «Резерв +» у зв`язку із відсутністю мережі Інтернет, не можна прийняти, оскільки, відповідно до наданих представником Позивача відомостей, військово-обліковий документ ОСОБА_1 сформований 14.10.2025р. о 18г. 41 хв., тобто на час проведення перевірки, на 13 год.00 хв. 14.10.2025р. військово-облікові документи у ОСОБА_1 були відсутні, що є адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Під час звірки військово-облікових даних ОСОБА_1 , на стаціонарному блок-посту в с. Лазещина, Рахівського р-н., відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не уточнив свої військово-облікові дані та не актуалізував свої дані щодо проходження ним військово-лікарської комісії для визначення ступеню придатності до проходження військової служби. Відповідно до відеозапису нагрудної камери групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , 15.10.2025 року об 11 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 доведено зміст Акту відмови від отримання повістки, згідно якого, під час здійснення оповіщення 15.10.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 №5165, у зв`язку з небажання брати повістку. Текст повістки про явку на 13:00 годину, 15.10.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 було доведено (озвучено) громадянину ОСОБА_1 , о 11:20 год. 15.10.2025 року. Отже, гр. ОСОБА_1 був повідомлений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 належним чином. Своєю неявкою громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз.1 ч. 1 та абз. 7 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які визначають, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці. Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період. Будучи повністю усвідомленим про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно його, ОСОБА_1 , з невідомих причин на розгляд вищевказаної справи не з`явився. Пояснень чи клопотань, у тому числи письмових від нього не надходило. Після розгляду протоколу № 1853 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно громадянина ОСОБА_1 було винесено постанову № 1860 від 15.10.2025р. по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою на громадянина ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 25 500 грн.
На підставі вищевикладеного, представник відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Рябченко М.О., до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови № 1860 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 15.10.2025 року - відмовити у повному обсязі; судові витрати залишити за позивачем.
Від представника відповідача С. Руського надійшов також додаток до відзиву (додаткові пояснення у справі), який обґрунтовано наступним. Так, 08.01.2026 р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла заява адвоката Рябченко М.О. - представника Позивача по справі. У цій заяві представник Позивача повідомляє ІНФОРМАЦІЯ_7 , що 28.11.2025р. громадянин ОСОБА_1 через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста у мобільному застосунку «Резерв+», оформив та подав заяву про визнання вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яке полягає у не проходженні військово лікарської комісії, та просить притягнути його до адміністративної відповідності оскільки не заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Тим самим, Позивач по справі – громадянин ОСОБА_1 визнав скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Таким чином, позовна заява представника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, у зв`язку із визнанням Позивачем скоєння ним адміністративного правопорушення. На підставі вище викладеного представник відповідача просив суд долучити до матеріалів справи даний додаток до відзиву, разом із копією заяви від 02.08.2026 року та копією адвокатського запиту від 15.01.2026 року і копією відповіді на запит. Врахувати надану інформацію, та при розгляді даної справи, у задоволенні позовних вимог представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Рябченко М.О., до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови № 1860 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 15.10.2025 року- відмовити у повному обсязі, судові витрати залишити за позивачем.
Представник позивача Рябченко М.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові. Просив позов задовольнити та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свого представника. 
Представник відповідача Савуляк В.В. в судовому засіданні позовну заяву не визнав та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.
Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).
Судом встановлено, що згідно скірншоту з застосунку «Резерв +» сформованого 14.10.2025 о 18:41, ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Згідно скірншоту з застосунку «Резерв +» сформованого 14.10.2025 о 20:25, ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначено про «порушення правил військового обліку, причина розшуку - «Не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК».
Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в частині щодо виявлених порушень громадянином ОСОБА_1 , останнім порушено ВО від 14.10.2025, а саме не проходження (відмова від проходження) ВЛК (п.2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист»). 
Згідно історії направлення на ВЛК, станом на 15.10.2025 дані медичного огляду щодо ОСОБА_1 відсутні.
Як вбачається з направлення від 15.10.2025 №5210007, направляється ОСОБА_1 для визначення придатності до військової служби. ВЛК відбудеться в КНП «Рахівська районна лікарня» Рахівської міської ради Закарпатської області .
Згідно постанови №1860 від 15.10.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, 15.10.2025 року на посту у с. Лазещина приблизно о 10:20 під час перевірки військово-облікових даних встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин ОСОБА_1 є порушником правил військового обліку, оскільки не актуалізував свої дані щодо проходження ним медичного огляду військово лікарською комісією для визначення ступеню придатності до проходження військової служби. Встановлено, що за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів громадянин України ОСОБА_1 порушив вимоги п.2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» 21.03.2024р. № 3621-ІХ, в редакції від 15.02.2025р., яким зазначено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цім Законом (крім осіб, визнаних у установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цім Законом, зобов`язані до 05 червня 2025р. пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 500 грн.
Супровідним листом від 16.10.2025 №5578 вказану постанову направлено ОСОБА_1 .
Листом від 21.10.2025 №5658 адвокату Рябченку М.О. ІНФОРМАЦІЯ_7 повідомлено, що громадянин ОСОБА_1 є порушником правил військового обліку, оскільки не актуалізував свої дані щодо проходження ним медичного огляду військово лікарською комісією для визначення ступеню придатності до проходження військової служби. ОСОБА_1 15.10.2025 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно повістки № 5165 від 15.10.2025р., за якою йому належало з`явитися для уточнення своїх військово облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 15.10.2025р. о 13:00 год. Також він не надав свої військово-облікові документи. Посилання на те, що ОСОБА_1 не зміг показати свій військово-обліковій документ у мобільному додатку «Резерв +» у зв`язку із відсутністю мережі Інтернет, не можна прийняти, оскільки, відповідно до наданих відомостей, військово-обліковий документ ОСОБА_1 сформований 14.10.2025р. о 18г. 41 хв., тобто на час проведення перевірки, на 13 год.00 хв. 14.10.2025р. військово-облікові документи у ОСОБА_1 були відсутні, що є адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Під час звірки військово-облікових даних ОСОБА_1 , на стаціонарному блок-посту в с. Лазещина, Рахівського р-н., відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не уточнив свої військово-облікові дані та не актуалізував свої дані щодо проходження ним військово-лікарської комісії для визначення ступеню придатності до проходження військової служби.
Згідно заяви від ОСОБА_1 , підписаної електронним підписом 28.11.2025 о 17:45, останній повідомляє ІНФОРМАЦІЯ_7 , що ним порушено законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК», чим порушено ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Факт вчинення ним адміністративного правопорушення визнав та надав згоду на притягнення його до адміністративної відповідності.
Відповідно до заяви, адресованої ІНФОРМАЦІЯ_5 від адвоката Рябченко М.О. від 08.01.2026 Вх. №Р-8, громадянин ОСОБА_1 28.11.2025 року через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста у мобільному застосунку «Резерв+», оформив та подав заяву про визнання вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, яке полягає у не проходженні військово лікарської комісії.
ІНФОРМАЦІЯ_7 надано відповідь на вказану заяву, згідно якої на момент подання ОСОБА_1 28.11.2025 через електронний кабінет заяви про визнання своєї вини, справа щодо нього вже розглянута, а постанова №1860 від 15.10.2025 винесена та оскаржується в судовому порядку. 
Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд керується наступними положеннями законодавства.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення і скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-УІІІ.
У розумінні ст.1 Закону № 389-УІІІ, воєнним станом вважається особливий правовий режим, що вводиться в Україні або ж в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно із Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України №2105-ІХ від 24 лютого 2022 р., оголошується та проводиться загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували станом на дату винесення оскаржуваної позивачем постанови, та продовжують існувати на час розгляду даної справи).
Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року і на даний час в Україні діє особливий період.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25 березня 1992 року.
За змістом ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 63 Постанови КМУ від 16.05.2024 № 560 «Питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», військовозобов`язані, які відповідно до пункту 58 цього Порядку звернулися із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, крім тих, що були раніше визнані обмежено придатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на строк від шести до 12 місяців відповідно до висновку військово-лікарської комісії, у разі закінчення строку дії довідки (постанови) військово-лікарської комісії, за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю.
Частина 1 ст.210-1 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
04.05.2024 набрав чинності Закон України від 21.03.2024 №3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». Цим документом з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX було встановлено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом (тобто до 04.02.2025) підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.
Згідно із Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №4235-ІХ від 12.02.2025 (далі за текстом Закон №4235-ІХ) були внесені зміни до Закону №3621-IX та п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення викладено в новій редакції: «Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду». Закон №4235-ІХ набрав чинності 15.02.2025.
Аналіз п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX (Закону №4235-IXвід 12.02.2025) дозволяє дійти висновку, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, тобто до 04.05.2024, зобов`язані були до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Законодавцем визначено два альтернативних шляхи виконання громадянином зазначеного обов`язку: 1) самостійне звернення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду; 2) самостійне звернення через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги заяву ОСОБА_1 від 28.11.2025 про визнання своєї вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яке полягає у не проходженні військово лікарської комісії, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 , будучи громадянином України чоловічої статі віком від 25 до 60 років, який був визнаний обмежено придатними до військової служби у воєнний час до 04.05.2024, був зобов`язаний до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Вказаний громадянин мав самостійно ініціювавши проходження ВЛК шляхом звернення до ТЦК або самостійно звернутися через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Однак, позивачем не надано доказів вжиття заходів задля отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та проходження такого огляду до 05.06.2025. 
Виходячи з встановлених обставин справи, суд вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів щодо поважності причини не проходження медичного огляду у вищевказаний період, що є свідченням наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Підсумовуючи вищенаведене, з урахуванням встановлених у справі обставин та вищезазначених норм законодавства, суд вважає що постанова №1860 від 15.10.2025 року, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_4 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, є правомірною та не підлягає скасуванню.
Згідно із приписами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, залишивши оскаржувану постанову без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати у відповідності до ст.139 КАСУ слід залишити за позивачем.
На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Рябченко Максим Олександрович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Судові витрати залишити за Позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст рішення виготовлено 24.03.2026.

Суддя: В.Е.Ємчук