Справа № 308/2222/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2026 року        місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Івашкович Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ТОВ «Алекскредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту.
Позов обґрунтовано тим, що 19.08.2020 між сторонами укладено договір про надання кредиту №3864635 в електронній формі шляхом обміну повідомленнями через вебсайт https://alexcredit.ua, який підписано відповідачем із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На виконання умов договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 5 000 грн шляхом їх перерахування на банківську картку, зазначену відповідачем. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Станом на день звернення до суду заборгованість становить 38 065,00 грн, яка складається з: 5 000,00 грн — сума основного боргу;  29 550,00 грн — нараховані проценти за користування кредитом; 3 515,00 грн — інфляційні витрати. 
08.04.2026 через підсистему «Електронний суд» представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують факт отримання відповідачем грошових коштів за спірним договором, зокрема відсутні докази їх перерахування та зарахування на банківський рахунок (картку), що належить відповідачу.
Крім того, представник відповідача зазначає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та не відповідають обсягу фактично виконаних робіт.
З огляду на викладене, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову.
Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій заперечив доводи відповідача та зазначив, що факт отримання останнім кредитних коштів підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема банківською випискою та інформацією про здійснення платежу через платіжну систему.
Зазначив, що зарахування 19.08.2020 грошових коштів у сумі 5 000,00 грн на банківську картку відповідача відповідає умовам кредитного договору, при цьому інші аналогічні зарахування у цей день відсутні, що виключає випадковість платежу.
Також вказав, що доводи відповідача щодо відсутності ідентифікації платника не спростовують факту зарахування коштів, а відсутність альтернативного пояснення походження грошових коштів свідчить про формальний характер заперечень.
Крім того, представник позивача зазначив, що кредитний договір укладений в електронній формі із використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам законодавства та підтверджує волевиявлення відповідача на його укладення.
Заяви ( клопотання) учасників справи
Разом з позовною заявою позивачем було заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у відсутності позивача.
06.03.2026 від АТ «Приватбанк» надійшла інформація, витребувана ухвалою суду від 23.02.2026.
24.03.2026 від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. 
Інші процесуальні дії у справі
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2026 справу передано на розгляд головуючого судді Голяни О.В.
Ухвалою суду від 23.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. Судом витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо емітування платіжної картки № НОМЕР_1 на ім`я відповідача та виписку руху коштів за цією карткою за 19.08.2020.
Сторони, їх представники в судове засіданняне з`явилися.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
19.08.2020 між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №3864635, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 5 000,00 грн (п. 1.3. договору), а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним (п. 2.34. Правил).
Відповідно до п. 1.7. договору нарахування процентів здійснюється залежно від строку користування кредитом та умов його погашення, зокрема: у разі погашення кредиту протягом 30 календарних днів (з 19.08.2020 по 18.09.2020) застосовується процентна ставка 1,36 % за кожен день користування кредитом (п. 1.7.2. договору);  за загальними умовами: 1,70 % за день у базовий період (п. 1.7.3. договору) та 3,00 % за день у спеціальний період з 19.09.2020 по 17.03.2021 (п. 1.7.3. договору). 
Згідно з п. 3.1. договору строк його дії встановлено з 19.08.2020 до 17.03.2021 включно.
Відповідно до п. 3.2. договору датою його укладення є дата підписання (акцептування оферти) та надання кредиту позичальнику.
З довідки ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 05.05.2025 вбачається, що 19.08.2020 у системі FONDY успішно проведено платіж на суму 5 000 грн за операцією №59787633792401753458369897402245  на картку № НОМЕР_1  (ПриватБанк). Статус платежу — approved.
Згідно з відповіддю АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я відповідача відкрито банківську картку № НОМЕР_1 , по якій надано виписку за 19.08.2020. Із виписки вбачається, що 19.08.2020 на рахунок відповідача зараховано 5 000,00 грн як переказ.
З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що кредит у сумі 5 000,00 грн обліковується як непогашений. Нарахування процентів здійснювалось щоденно у розмірі 1,70 %, а в подальшому — 3,00 % від суми заборгованості за період з 20.08.2020 по 17.03.2021. Погашення заборгованості у розрахунку не відображено. Загальна сума нарахованих процентів становить 29 550,00 грн.
На час розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення зазначеної заборгованості.
Оцінка суду
Відповідно до положень статей 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися у письмовій (у тому числі електронній) формі, а правочин, підписаний електронним підписом, прирівнюється до такого, що вчинений у письмовій формі. 
Згідно із Законом України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом направлення оферти та її акцепту, а його підписання може здійснюватися, зокрема, електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який має юридичну силу власноручного підпису. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №404/502/18, відповідно до якої електронний договір, підписаний одноразовим ідентифікатором, є таким, що укладений у письмовій формі. 
Судом встановлено, що 19.08.2020 між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №3864635 в електронній формі шляхом обміну повідомленнями через інформаційно-телекомунікаційну систему позивача, який підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. 
При цьому відповідачем факт укладення (підписання) вказаного договору не заперечується, а заперечення зводяться виключно до відсутності доказів отримання ним грошових коштів.
З метою перевірки зазначених доводів судом досліджено надані позивачем докази перерахування кредитних коштів.
З довідки ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 05.05.2025 вбачається, що 19.08.2020 у платіжній системі FONDY успішно проведено платіж на суму 5 000,00 грн за операцією №59787633792401753458369897402245 на банківську картку № НОМЕР_1 (АТ КБ «ПриватБанк»), статус платежу — «approved».
Крім того, згідно з відповіддю АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я відповідача емітовано банківську картку № НОМЕР_1 , за якою надано виписку руху коштів.  Із банківської виписки вбачається, що 19.08.2020 на рахунок відповідача зараховано грошові кошти у сумі 5 000,00 грн із призначенням платежу «зарахування переказу». 
Таким чином, надані докази у своїй сукупності підтверджують факт перерахування та зарахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача у розмірі, що відповідає сумі кредиту, визначеній договором.
При цьому відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу на спростування факту зарахування грошових коштів на його банківський рахунок, не заперечив належність вказаної банківської картки та не навів обґрунтованого пояснення походження зарахованих коштів.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок щодо їх повернення та сплати процентів відповідно до умов договору.
Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім суми основного боргу, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов договору, а боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому проценти підлягають сплаті в межах строку кредитування.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/95/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу строку кредитування або після пред`явлення вимоги відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України.
Отже, після настання строку виконання зобов`язання позичальник зобов`язаний повернути кредит та проценти, нараховані в межах строку дії договору.
Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №3864635 від 19.08.2020 загальна сума нарахованих процентів становить 29 550,00 грн. Поданий позивачем розрахунок є деталізованим, містить щоденне нарахування процентів та відповідає умовам договору.
При цьому відповідач не заперечував розміру нарахованих процентів та не подав суду контррозрахунку заборгованості.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази у їх сукупності.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що кредитний договір відповідає вимогам статті 1054 ЦК України, недійсним не визнавався, а нарахування процентів здійснено на підставі погоджених сторонами умов договору, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими.
Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат, суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення.
Разом з тим, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, у зв`язку з чим законодавцем встановлено особливості відповідальності за прострочення виконання грошових зобов`язань за кредитними та позиковими договорами.
Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, за період з 24.02.2022 та протягом дії воєнного стану і 30 днів після його припинення або скасування.
Отже, інфляційні втрати можуть бути нараховані лише за період прострочення з 18.03.2021 по 23.02.2022 включно.
Судом встановлено, що позивачем здійснено розрахунок інфляційних втрат за період до 31.12.2025, тобто з урахуванням періоду, на який поширюється дія мораторію, у зв`язку з чим такий розрахунок не може бути прийнятий судом у повному обсязі.
Враховуючи викладене, суд здійснює перерахунок інфляційних втрат за період з квітня 2021 року по лютий 2022 року включно із застосуванням офіційних індексів інфляції.
За вказаний період сукупний коефіцієнт інфляції становить 1,08818968.
Таким чином, інфляційні втрати, нараховані на суму основного боргу 5 000,00 грн, становлять 440,95 грн.
Отже, вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню у розмірі 440,95 грн.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням того, що позов задоволено частково на суму 34 990,95 грн із заявлених 38 065,00 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 446,75 грн.
Відповідно до статей 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу є складовою судових витрат та підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. 
Згідно з частиною другою статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Разом з тим, відповідач заперечував проти розміру заявлених витрат, вказуючи на їх завищеність.
Оцінюючи заявлені витрати, суд виходить із критеріїв реальності та розумності їх розміру, з урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг, ціни позову, а також значення справи для сторін. 
Суд враховує, що справа не є складною, розгляд здійснювався у відсутності сторін, обсяг наданих адвокатом послуг є обмеженим, а ціна позову становить 38 065,00 грн.
Крім того, суд бере до уваги фінансовий стан відповідача, який отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн, що свідчить про обмеженість його можливостей.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та неспівмірним, у зв`язку з чим підлягає зменшенню.
Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованим покласти на відповідача обов`язок компенсувати позивачу витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
З цих підстав, керуючись статтями 2,5,10-13,18,81,258-259,263-265,280-283 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ТОВ «Алекскредит» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» суму заборгованості за кредитним договором №3864635 від 19.08.2020 у розмірі 34 990,95 грн, з яких: 5 000,00 грн сума кредиту; 29 550,00 грн нараховані проценти за користування кредитом; 440,95 грн інфляційні витрати.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» судовий збір в сумі 2 446,75 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Сторони по справі:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», місцезнаходження: 02094, м. Київ, пр.-т Леоніда Каденюка, 23, код ЄДРПОУ 41346335.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Суддя О.В. ГОЛЯНА