Справа № 278/3266/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2025 року     м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О.М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна охорона «Вітязь» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із вище вказаною позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 на їх користь 498668,33 грн майнової шкоди, 20000,00 грн – витрати на професійну правничу допомогу, 8072,00 грн – судові витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.08.2023 було розпочато кримінальне провадженні № 12023060400002484 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.
Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 26.02.2025 справа № 278/6526/23 звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України з передачею обвинуваченої на поруки.
Позивач в обґрунтування своїх вимог вказує наступне: кримінальне провадження №12023060400002484 відносно ОСОБА_1 закрито на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею особи на поруки, що є нереабілітуючою підставою.
Завдана шкода ОСОБА_1 підтверджується висновками експертів від 15.09.2023, 20.09.2023, 15.12.2023.
Ухвалою суду від 01.07.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 162).
12.11.2025 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідачка визнала позовні вимоги у повному обсязі, додатково вказала, що із її сторони жодних відшкодувань не було.
У судове засідання 11.12.2025 учасники справи не з`явились.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 12.08.2023 о 22 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Audi A3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись на перехресті автодороги «Київ-Чоп» зі сторони с. Вереси Житомирського району у напрямку м. Житомир, порушила вимоги п.п. 2.3 б), 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_2 отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відомості щодо даної події внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 27).
Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 підтверджується, що ТОВ "Приватна охорона "Вітязь" є власником автомобіля марки «TOYOTA COROLLA», р.н. НОМЕР_3  (а.с. 8).
Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 26.02.2025 справа № 278/6526/23 звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України з передачею обвинуваченої на поруки (а.с. 9-10). Із тексту даної ухвали суду від 26.02.2025 вбачається, що ОСОБА_1 щиро розкаялась у вчиненому та просила пробачення у потерпілого за завдану йому шкоду.
Верховний Суд у своїй постанові №449/1689/19 від 02.12.2021 наголосив, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. 
Практика Верховного суду свідчить про те, що звільнення від кримінальної відповідальності передбачає визнання особи винною, проте особа не обов`язково має визнавати себе винною, достатньо лише надати згоду а звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому суд може текстуально не зазначати, що особа є винною. 
Із висновку експерта №3117 транспортно-товарознавчої експертизи, яка проведена 19.04.2024, вбачається, що вартість автомобіля Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на 10.04.2024, внаслідок пошкодження його в ДТП, яка мала місце 12.08.2023, без урахування ПДВ становить 658668,33 грн, вартість відновлювального ремонту – 604825,98 грн, з урахуванням ПДВ – 725791,18 грн, ринкова вартість – 830970,00 грн (а.с. 115-151).
Відповідно до платіжної інструкції №19555 від 13.06.2025 вбачається, що Моторне (транспортне) страхове бюро здійснило оплату у сумі 160000,00 грн (а.с. 11).
Разом із цим, відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог.
Вказана ухвала суду набрала законної сили, не оскаржувалась, заперечень будь-кого із сторін не містить та співпадає із поясненнями сторони позивача.
У силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Крім того, відповідачка під час проведення судового засідання визнала позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 173-175).
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 
Тому суд, із урахуванням встановлених обставин справи та визнанням позову відповідачем приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягує на користь позивача матеріальну шкоду у сумі 498668,33 грн.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові повертаються, зокрема, суми, сплачені ним у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги.
Визначені наведеним Законом суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги під час досудового розслідування та судового розгляду кримінальної справи, не є тотожними витратам на правничу допомогу, передбаченим статтею 137 ЦПК, тому у зазначеному випадку застосуванню підлягає спеціальна норма закону.
До матеріалів справи на підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав такі докази: копію договору про надання правничої допомоги від 23.01.2024, копію додаткової угоди до договору на надання правничої (правової) допомоги №1, акт прийому-передачі наданих послуг, ордер про надання правничої допомоги, платіжну інструкцію №166 про оплату наданих послуг (а.с. 152-160).
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 22.01.2021р. по справі № 925/1137/19 наголосив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19.
Керуючись ст. 137 ЦПК України, з урахуванням викладеного, принципи розумності і співмірності, суд дійшов висновку, що на користь відповідача підлягають стягненню понесені і документально підтвердженні витрати на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.
Враховуючи категорію і складність даної справи, обсяг робіт, виконаних адвокатом, з огляду на те, що позивач поніс судові витрати на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, що підтверджено належними доказами; суд вважає, що вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню і стягує з відповідача на користь позивача 10000,00 грн понесених ним витрат на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги.
Суд вважає, що такий розмір витрат на правничу допомогу є реальним, обгрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт, що підтверджується матеріалами справи. 
Також відповідно до платіжної інструкції №232 від 10.04.2024 позивачем здійснено оплату послуг експерта у даній справі на суму 8072,80 грн (а.с. 151), яка підлягає стягненню із відповідача. 
Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 3740,01 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 81, 141-142, 263-265 ЦПК, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна охорона «Вітязь» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна охорона «Вітязь» матеріальну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням у сумі 498668,33 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 3740,01 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна охорона «Вітязь» витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 8072,80 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна охорона «Вітязь», місце знаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Залізнична, 11, ЄДРПОУ 35175794.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне рішення складено та підписано 07.04.2026.

Суддя О. М. Дубовік