ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
   	Справа № 636/2658/25  Провадження № 2/636/766/26	

Дата 

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
16 лютого 2026 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Карімова І.В.,
за участю секретаря судового засідання Ріпи І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 представник позивача Мирось Сергій Васильович до ТОВ «ТПК «АГРОАЛЬЯНС ЛТД» про розірвання договору оренди землі, 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2025 року  ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Мирось Сергія Васильовича звернулась до суду з позовною заявою до ТОВ «ТПК «АГРОАЛЬЯНС ЛТД» про розірвання договору оренди земельної ділянки у зв`язку з несплатою орендної плати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що  ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 1,9194 га, кадастровий номер 6325488500:01:000: 0229 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Чкаловської селищної об`єднаної територіальної громади, Чугуївського району Харківської області.
Між позивачем  ОСОБА_1 як орендодавцем і відповідачем ТОВ «ТПК «АГРОАЛЬЯНС ЛТД» як орендарем 21.01.2021 року було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки за № 37/01/21, зареєстрований виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, про що зроблено запис в Реєстрі за № 40619993. У даному договорі сторонами було визначено строк оренди землі - 49 років від дати його укладання, а так само й обов`язки ТОВ «ТПК «АГРОАЛЬЯНС ЛТД» як орендаря по здійсненню оплати за користування землею у вигляді орендної плати, яку відповідач має сплачувати щорічно (за кожен рік), що є істотною умовою укладеного договору оренди. Разом з тим, починаючи з 2022 року і до теперішнього часу, тобто більше двох років поспіль, ТОВ «ТПК «АГРОАЛЬЯНС ЛТД» як орендар земельної ділянки, свої зобов`язання в частині обов`язкового здійснення плати орендодавцю за користування землею не виконує, що призводить до завдання орендодавцю як власнику майна матеріальних збитків у вигляді неотримання плати за землю (орендної плати), так і призводить до унеможливлення її використовувати на власний розсуд і за цільовим призначенням. Враховуючи наведене,  ОСОБА_1 просила суд розірвати договір оренди землі №37/01/21, укладений 21 січня 2021 року між нею та відповідачем, також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. та сплачені витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 01.04.2025 року відкрито провадження у цій справі, розгляд якої визначено проводити у загальному позовному провадженні.
06.07.2025 року представником відповідача ТОВ «ТПК «АГРОАЛЬЯНС ЛТД»- адвокатом Юрченко В.В. через підсистему «Електронний суд» подана заява, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що 01 березня 2025 року позивачка отримала від відповідача орендну плату за 2023-2024 роки, тому на момент подачі позовної заяви (відкриття провадження) по справі порушення орендарем умов договору щодо сплати орендної плати за 2023-2024 роки були відсутні, що підтверджується копією витягу зі звіту форми 4-ДФ до додаткового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб ТОВ «ТПК «АГРОАЛЬЯНС ЛТД» від 17.04.2025 за березень 2025 року. В частині виплати орендної плати за 2022 рік мають застосовуватись приписи частини6 ст. 762 ЦК України, оскільки неможливість відповідачем використовувати спірну земельну ділянку підтверджується фактом окупації території, де ділянка розташована.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 10.07.2025 року закрито підготовче провадження, і справа призначена до розгляду по суті. 
Подалі 12.10.2025 року та 30.11.2025 року через підсистему «Електронний суд» представник відповідача Юрченко В.В. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив ухвалити рішення про відмову в задоволенні позову, прийнявши до уваги викладені ним заперечення.
16 лютого 2026 року представник позивачки адвокат Мирось С.В. надав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю сторони позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Також зазначив, що несплата відповідачем орендної плати за користування землею підтверджується також даними з Головного управління ДПС як впродовж вказаного в позові періоду часу, так і дотепер не здійснювало оплати жодних податкових зобов`язань, у тому числі по орендованим землям у фізичних осіб, зокрема, і позивача по справі. Інформація буде надана до суду додатково.
Учасники справи до судового засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.
Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №204212698 від 16.03.2020 10:49:08 на підставі рішення органу місцевого самоврядування, № LVIII сесії VIII скликання від 12.02.2020, виданого Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 1,9194 га, кадастровий номер 6325488500:01:000: 0229. 
21.01.2021 між сторонами укладено договір оренди землі № 37/01/21, згідно якого позивач надає, а відповідач приймає в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер 6325488500:01:000: 0229для ведення селянського господарства, яка знаходиться на землях Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області площею 1,9194 га; нормативно грошова оцінки земельної ділянки на дату укладення договору з урахуванням коефіцієнту індексації становить 66079, 25 грн.; строк дії договору 49 років; орендна плата вноситься орендарем (відповідачем) у грошовій формі у розмірі 1982,38 грн.; орендна плата за кожний поточний рік оренди землі за цим договором виплачується у строк не пізніше 31 грудня цього поточного року; орендна плата за цим договором нараховується щорічно за поточний рік в період з 01 січня по 31 грудня цього поточного року. Крім того договором передбачено умови використання земельної ділянки, умови і строки передачі земельної ділянки в оренду, умови повернення земельної ділянки, обмеження щодо використання ділянки, інші права та обов`язки сторін, ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини, зміна умов договору та припинення його дії (у письмовій формі за взаємною згодою сторін у формі додаткових угод до договору; у судовому порядку), правові наслідки переходу права власності на орендовану земельну ділянку, умови передачі земельної ділянки в суборенду, відповідальність сторін за невиконання зобов`язань.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 792 ЦК України договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Приписами ст.24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.
Пунктом «в» частини першої статті 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) у кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто, критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір.
На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).
Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.
В зв`язку із запровадженням на території України Указом Президента України № 64 від 24 лютого 2022 року воєнного стану, Торгово-промисловою палатою України (далі - ТПП) було оприлюднено лист № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань.
Отже, орендар повинен довести факт, що він опинився в ситуації неможливості виконання договірних зобов`язань, або ж виконання договірних зобов`язань внаслідок військової агресії було практично неможливим (через активні воєнні дії, тимчасову окупацію засміченням вибухонебезпечними предметами земельної ділянки, що є предметом договору), це допоможе уникнути відповідальності за порушення договірних зобов`язань.
Відповідно до частини 1 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Як зазначено в постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 399/935/16-ц (провадження № 61-304св17) відповідно до системного аналізу глави 58 ЦК України оренда земельної ділянки є різновидом найму майна, а тому загальні положення про найм (оренду) застосовуються до регулювання відносин з найму (оренди) земельної ділянки, якщо інші правила не передбачено спеціальним Законом. Положення Закону України «Про оренду землі» не забороняють застосування до відносин з оренди землі наведених загальних положень, викладених в статті 762 ЦК України. 
Обставини, зазначені у нормі частини шостої статті 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1364, якою визначено механізм формування єдиного переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
Актуальний перелік таких територій затверджений наказом Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 року № 309, згідно з якою землі Чкаловської селищної Ради Чугуївського району Харківської області, на території якої розташована спірна земельна ділянка, з 24.02.2022 року по 11.09.2022 року перебувало під тимчасовою окупацією, а наразі належить до територій можливих бойових дій.
Враховуючи, що Чкаловська селищна рада Чугуївського району Харківської області, на території якої розташована спірна земельна ділянка, з 24.02.2022 року по 11.09.2022 року перебувала під тимчасовою окупацією, суд вважає, що у відповідача була відсутня можливість використання об`єкту оренди з незалежних від нього причин,а саме існування форс-мажорних обставин, які перешкоджали йому виконати передбачений договором сторін обов`язок з виплати позивачу орендної плати за 2022 рік.
Оскільки орендар був позбавлений можливості використовувати спірну земельну ділянку для отримання доходів та у 2022 році не провів посівну компанію, за таких обставин суд вважає обґрунтованими доводи щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2022 рік за договором оренди земельної ділянки.
Такий висновок викладено у постановах Харківського апеляційного суду від 25.07.2025 по справі №636/3643/24 (22-ц/818/2642/25) та від 09.10.2025 по справі №636/3602/24 (провадження 22-ц/818/3171/25).
У судовому засіданні встановлено, що відповідач сплатив орендну плату позивачу за 2023 та за 2024 роки, що підтверджується наданою представником відповідача копією витягу зі звіту форми 4-ДФ до додаткового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб ТОВ «ТПК «АГРОАЛЬЯНС ЛТД» від 17.04.2025 за березень 2025 року. У звязку з чим систематичні порушення відповідачем строків оплати орендної плати відсутні.
Сторона відповідача не надала доказів несплати відповідачем орендної плати за користування землею з посиланням на дані Головного управління ДПС як було зазначено в заяві представника відповідачки від 16 лютого 2026 року.
Таким чином суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
Частинами 1-4 статті 12 ЦПК України установлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.
Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Тому суд вважає за доцільне судові витрати, понесені  ОСОБА_1 при зверненні до суду з цим позовом, залишити за позивачкою.
Керуючись ст.12, 13, 76, 78, 95, 141, 258-259, 263,268, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 представник позивача Мирось Сергій Васильович до ТОВ «ТПК «АГРОАЛЬЯНС ЛТД» про розірвання договору оренди землі залишити без задоволення.
Судові витрати ОСОБА_1 , що пов`язані з розглядом справи, залишити за позивачкою.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачка:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: адвокат Мирось Сергій Васильович, адреса листування: 61002, м. Харків, вул. Сумська, буд. 100, кім. 96, Е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТПК «АГРОАЛЬЯНС ЛТД», код ЄДРПОУ 35598316, адреса місця реєстрації: 63544, Харківська область, Чугуївський район, с. Чкаловське, вул.Свободи,1, секція Б.
Представник відповідача: Юрченко Віктор Володимирович, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса листування: АДРЕСА_2 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_3 

Суддя І.В. Карімов