Справа № 212/9657/24 
2/215/212/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді   - Демиденка Ю.Ю.
за участю: секретаря   - Мироненко А.О.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

УСТАНОВИВ:

30.09.2024 позивач АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулось до суду з даною позовною заявою.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 23.12.2020 відповідач ОСОБА_1  приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а відповідач не своєчасно та не у повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання зі своєчасного їх повернення та сплати відсотків за користування ними, в результаті чого станом на 14.09.2024 утворилась заборгованість у розмірі 67555,19 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом – 61015,36 грн, заборгованості за відсотками – 6539,83 грн. 
Дану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.
22.01.2025 відповідачем ОСОБА_1 наданий відзив на позовну заяву в якому вона вказує, що позовні вимоги АТ «АКЦЕНТ-БАНК» не визнає в повному обсязі, оскільки підписана нею Анкета-заява не є доказом, що вона була ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», які діяли на момент підписання цієї заяви, зокрема, щодо процентної ставки по кредитному ліміту, строку дії кредитного ліміту та строку дії платіжної картки. Огляд із сайту позивача щодо умов та правил надання кредиту належним доказом бути не може, так як повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни, та вказані умови прямо не передбачені в Анкеті-заяві, а витяг з Умов та Правил наданий банком не містить підпису позичальника, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору. Крім того, доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості не є первинним бухгалтерським документом, який підтверджує отримання кредиту, користування кредитними коштами, укладення договору на умовах, які вказані представником позивача в позовній заяві та не є достатнім для висновку про існування боргу у заявленому позивачем розмірі (а.с.70-73).
17.02.2025 представником позивача надана відповідь на відзив (заперечення) в якій вказує, що в Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (яка разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір №б/н від 23.12.2020) в А-Банку відповідач ОСОБА_1  підтвердила під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язалась в подальшому регулярно знайомитись зі змінами о них, викладеними на сайті Банку. Розрахунком заборгованості підтверджується, що боржник користувалась кредитними коштами, а значить погодилась з Умовами та Правилами, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Крім того, на підтвердження вірності розрахунку заборгованості в матеріалах справи наявна банківська виписка (яка є первинним бухгалтерським документом відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік»), де в тому числі відображено використання відповідачем кредитного ліміту. Також до позову додано довідку про видачу картки та довідку про встановлення/зміну кредитного ліміту, що є лише можливістю використання грошових коштів, а не обов`язком клієнта (а.с.77-79).
Заперечення на відповідь на відзив позивачем не надані. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, згідно копії укладеної та підписаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», ОСОБА_1  згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення шляхом роздрукування з офіційного сайту www.a-bank.com.ua (а.с.10).
З довідки за картами вбачається, що ОСОБА_1  було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картку № НОМЕР_2 зі строком дії до грудня 2027 року (а.с.28), та відповідно до довідки за лімітами, за період з 23.12.2020 по 14.09.2024 ліміт встановлено у розмірі від 22000 грн. До 61100 грн. (а.с.29).
Згідно наданого розрахунку заборгованості, (а.с.6-9), який також узгоджується з випискою по картці (а.с.12-27), судом встановлено, що станом на 14.09.2024 відповідач ОСОБА_1  має заборгованість за кредитним договором б/н від 23.12.2020 в розмірі 67555,19 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом – 61015,36 грн, заборгованості за відсотками – 6539,83 грн.
Як видно з виписки по картці відповідач ОСОБА_1  за період з 28.12.2020 по 09.09.2024 користувалась кредитними коштами (а.с.12-27).
До кредитного договору Банком надано Витяг з Умов та правил банківських послуг у ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» розміщених на сайті https://a-bank.com.ua/terms/ та тарифи за користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» (а.с.31-38).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частин першої та другої статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини другої статті 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд приходить до висновку про його змішану правову природу, а саме, про те, що договір містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.
Частинами першою та другою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір є консенсуальним, тобто вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з не додержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).
Згідно з частинами першою та другої статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Акцент-Банк»).
Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини шостої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд вважає безпідставними посилання позивача на Умови та Правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та Тарифи користування кредитною карткою, оскільки вони не підписані відповідачем.
Умови та Правила надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.
Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
У Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 23.12.2020 не зазначено яку суму тіла кредиту буде нараховано на картковий рахунок, процентна ставка за користування цими коштами, строк на який видається ця сума а також інші складові кредиту.
Позивачем на підтвердження позовних вимог надано Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», а також Тарифи користування кредитною карткою.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та Тарифи розуміла відповідач ОСОБА_1  та ознайомлювалась і погоджувалась з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послугу АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17.
Також, позивачем до позовної заяви додано підписаний відповідачем 23.12.2020 Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», де зазначено кредитну картку: «Зелена» «Універсальна» «Універсальна Gold» з різними відсотковими ставками (а.с.11).
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під часу кладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.
Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, та постановах Дніпровського апеляційного суду від 08 червня 2022 року у справі №182/1819/21, від 24 червня 2022 року у справі №207/1442/20.
Крім того, у самому паспорті зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у цьому паспорті. Зазначена у паспорті від 23.12.2020 інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.07.2021 (а.с.11).
За таких обставин суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає виключно доведена позивачем заборгованість за тілом кредиту, якщо така заборгованість має місце.
З матеріалів справи та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач ОСОБА_1  отримала кредитну картку, регулярно нею користувалась, проводила нею розрахунки, знімала кошти та поповнювала картку. Жодних заяв до Банку про непогодження зі зміною кредитного ліміту нею не подавалось.
Таким чином, залишок боргу відповідача ОСОБА_1  за тілом кредиту складає 61015,36 грн., який підлягає стягненню з неї в судовому порядку, тому суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з урахуванням наведеного.
Щодо розподілу судових витрат, то слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.  
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Позивачем АТ «АКЦЕНТ-БАНК» за звернення до суду з позовом був сплачений судовий збір в сумі 3028 грн. (а.с.48).
Оскільки, позовні вимоги АТ «АКЦЕНТ-БАНК» були задоволенні судом частково, а саме із заявленої позивачем суми заборгованості в розмірі 67555,19 грн. стягнуто 61015,36грн. (90,32% від заявленої суми заборгованості), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2734.89 грн.
Керуючись ст.ст.10, 12, 43, 49, 141, 259 ч.6, 263-265, 268, 273, 274 ч.4 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.12.2020, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 61015,36грн. та судові витрати у справі у розмірі 2734.89 грн. сплаченого судового збору, а всього 63750,25 грн.
В іншій частині позовних вимог – відмовити
Повне рішення складено 20.02.2026. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач - Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», код ЄДРПОУ 14360080, адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, 11.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: