Дата документу 20.04.2026
Справа № 334/1217/26
Провадження № 2/334/1704/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року Дніпровський районний міста Запоріжжя області у складі:
головуючого судді Баруліної Т.Є.,
за участю секретаря Нагорних О.С.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення компенсаційних платежів відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
16.02.2026 року, використовуючи систему «Електронний суд», до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення компенсаційних платежів відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14 грудня 2007 року між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 18/2007/3320Фжр. Для забезпечення виконання зобов`язань між Позичальником та Банком 14.12.2007 року було укладено Договір іпотеки № 18/2007/3320Фжр, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гедіковою Г.І. (реєстровий номер №459). Предметом іпотеки виступило нерухоме майно, а саме: чотирикімнатна квартира, за адресою: АДРЕСА_1 . Для забезпечення повернення ОСОБА_1 кредитних коштів за Кредитним договором №18/2007/3320Фжр, 14.12.2007 Банк уклав з ОСОБА_3 . Договір поруки, згідно якого останній поручився перед кредитором за належне виконання вказаного кредитного договору. 
08.08.2019 Ленінським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення у справі 334/1125/18 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в розмірі 5 007 901, 25 гривень. Зазначене рішення набрало законної сили. 
Державна іпотечна установа звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні з ПАТ «Комерційний банк «Надра» на Державну іпотечну установу у цивільній справі № 334/1125/18. 23.09.2020 Ленінським районним судом м. Запоріжжя було постановлено ухвалу про задоволення заяви Державної іпотечної установи про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні у цивільній справі № 334/1125/18 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
04.12.2025 Державною іпотечною установою було отримано письмову відповідь з Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі, про те що у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження №74027645 за виконавчим листом №334/1125/18 про стягнення на користь Державної іпотечної установи суми боргу в розмірі 5 083 019, 77 гривень, а також у відповіді зазначено, що у боржника відсутні будь-які кошти, тривають виконавчі дії по перевірці майнового стану та розшук боржника. Тобто, на момент звернення до суду з цим позовом сума присуджених до стягнення коштів за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2019 року - не стягнута.
Таким чином, з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання – не виконав рішення суду, у позивача Державної іпотечної установи виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.
Враховуючи викладене, позивач просить: стягнути солідарно з з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи заборгованість в сумі 225 687, 47 гривень, а також судові витрати.
Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 27.02.2026 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позовну заяву, відповідно до ст. 178 ЦПК України.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві надав клопотання в якому просив розгляд справи проводити без його участі, просив позов задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі, про дату та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не подали, з будь-якими заявами до суду не звертались.
Згідно відповіді №2367824 від 20.02.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно відповіді Департамента адміністративних послуг ЗМР від 24.02.2026 року, яка надійшла 26.02.2026 року, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 з 16.09.1988 року з 18.04.2014 року.
Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про дату і час розгляду справи шляхом направлення на вищевказану адресу реєстрації рекомендованого листа. Згідно довідки про причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою».
Крім того, відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про дату та час розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи вищевикладене судом було опубліковано оголошення про виклик особи на сайті судової влади України. 
Враховуючи вищевикладене, відповідачі повідомлялись про судове засідання, шляхом публікації оголошення на сайті Судової влади України.
Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідачі у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
14 грудня 2007 року між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 18/2007/3320Фжр. Для забезпечення виконання зобов`язань між Позичальником та Банком 14.12.2007 року було укладено Договір іпотеки № 18/2007/3320Фжр, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гедіковою Г.І. (реєстровий номер №459). Предметом іпотеки виступило нерухоме майно, а саме: чотирикімнатна квартира, за адресою: АДРЕСА_1 . Для забезпечення повернення ОСОБА_1 кредитних коштів за Кредитним договором №18/2007/3320Фжр, 14.12.2007 Банк уклав з ОСОБА_3 . Договір поруки, згідно якого останній поручився перед кредитором за належне виконання вказаного кредитного договору. 
08.08.2019 Ленінським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення у справі 334/1125/18 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в розмірі 5 007 901, 25 гривень. Зазначене рішення набрало законної сили. 
Державна іпотечна установа звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні з ПАТ «Комерційний банк «Надра» на Державну іпотечну установу у цивільній справі № 334/1125/18. 23.09.2020 Ленінським районним судом м. Запоріжжя було постановлено ухвалу про задоволення заяви Державної іпотечної установи про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні у цивільній справі № 334/1125/18 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позивач вказує, що відповідачі рішення суду належним чином не виконали та заборгованість перед позивачем вже тривалий час не погашають, та доказів зворотному з боку відповідачів суду надано не було.
Відповідно до Розрахунку заборгованості від 19.01.2026 №185/32/36, заборгованість за порушення грошового зобов`язання позичальника ОСОБА_1 відповідно до вимоги ст. 625 ЦК України за період з 02.06.2020 року по 23.02.2022 року складає 225 687,47 гривень. 
Зазначений розрахунок стороною відповідачів спростовано в ході розгляду справи не було, як і не було надано доказів належного виконання зобов`язань перед позивачем.
Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У частині п`ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.
За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, а відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на не договірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних правовідносин, але й з інших підстав.
У пункті 45 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц зроблено висновок, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Позивачем складено та надано суду розрахунок трьох відсотків річних за період із 02.06.2020 року по 23.02.2022 року, що складає суму в розмірі 225 687,47 грн., який стороною відповідачів спростовано не було, як і не було надано доказів належного виконання рішення суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на те, що відповідачі порушили грошове зобов`язання з виплати коштів, а тому у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення 3% річних, відповідно до положень ст. 625 ЦК України.
Суд при вирішенні даного спору звертає увагу на те, що на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, а тому його невиконання зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України.
Відповідачі мають невиконане грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили, та докази на спростування доводів позивача в цій частині відповідачами суду надано не було.
Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.
Саме такі висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у Постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, стороною позивача доведено достатніми доказами підстави, з якими закон пов`язує можливість стягнення із відповідачів на користь позивача 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України, та доводи позову стороною відповідачів спростовані не були, а відтак суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню.
В порядку ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача суму судового збору у розмірі 3028,00 грн., які сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263 -265, 268 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ
Позовну заяву Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення компенсаційних платежів відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України – задовольнити. 
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи компенсаційні платежі відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в розмірі 225 687,47 грн. (двісті двадцять п`ять тисяч шістсот вісімдесят сім гривень 47 коп.)
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. у рівних частинах з кожного по 1514 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України: 
Позивач – Державна іпотечна установа, ЄДРПОУ 33304730, місцезнаходження 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34. 

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса останнього місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: Баруліна Т. Є.