Справа № 947/6634/26
Провадження № 3/947/987/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15.04.2026 року 
Суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., розглянувши об`єднану в одне провадження справу про адміністративне правопорушення за протоколами серії ЕПР1 №581271, ЕПР1 №581282 від 02.02.2026 року, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. ст. 124, 122-4 КпАП України, 

ВСТАНОВИВ:
02.02.2026 року о 10:10 годин на проспекті Н. Сотні, 111 в м. Одесі, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Toyota RAV4 державний номер НОМЕР_1 , порушила вимоги п. 13.1 «Правил дорожнього руху України», не дотрималась безпечного бокового інтервалу та здійснила зіткнення з припаркованими автомобілями Subaru державний номер НОМЕР_2 , FIAT державний номер НОМЕР_3 , Volkswagen державний номер НОМЕР_4 . Від дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після чого водій ОСОБА_1 залишила місце пригоди, чим порушила вимоги п. 2.10.а «Правил дорожнього руху України»
Відповідно до ст. 268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в зв`язку з чим був здійснений виклик ОСОБА_2 .
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась, заяву про відкладення слухання справи суду не надала.
Суд вважає, що  ОСОБА_2 про виклик до Київського районного суду м. Одеси на 15.04.2026 року о 09:00 годині повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку SMS – повідомлень.
Крім того, відповідно до витягу з інтернет-порталу «Судова влада» вбачається, що судом розміщено інформацію про призначення справи до розгляду.
Разом з тим, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. ст.124, 122-4 КУпАП, не є обов`язковою.
Права, передбачені ст. 268 КУпАП ОСОБА_2 роз`яснені в момент складання протоколу.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Счастлівцева Л.В. надала суду письмові пояснення в яких просила розглянути адміністративну справу за відсутністю ОСОБА_1 та її представника. Просила суд призначити стягнення відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП шляхом поглинання санкцією, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, посилаючись на те, що ОСОБА_1 визнає свою вину, не притягувалась раніше до адміністративної відповідальності та компенсувала спричинені матеріальні збитки.
Відповідно до вимог ст. 280 КпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 №1306.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Положеннями ст. 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Згідно з вимогами п. 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:
а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;
б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;
в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;
г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;
ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;
д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;
е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;
є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Разом з тим, відповідно до термінів зазначених у п. 1.10 Правил дорожнього руху залишення місця дорожньо-транспортної пригоди дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
При ухвалені постанови, суд бере до уваги п.26 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».
В своєму рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», передбачено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом, зокрема щодо з`ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди, перевірки пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідків події, працівника ДАЇ, який склав протокол та надання їм відповідної оцінки, надання аналізу доказам, що містяться в матеріалах справи, в тому числі протоколу та схеми дорожньо-транспортної пригоди, що вплинуло на правильність прийнятого рішення.
Зі схеми місця ДТП, складеної інспектором поліції, вбачається, що на схемі зображено розміщення транспортних засобів на час її складання. Також в схемі зазначено пошкодження, які отримали транспортні засоби: автомобіль Subaru державний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження задньої частини транспортного засобу, механічні пошкодження заднього бамперу, механічні пошкодження задньої кришки багажника, механічні пошкодження передньої частини транспортного засобу, переднього бамперу, автомобіль FIAT державний номер НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження задньої та передньої частини транспортного засобу, механічні пошкодження заднього та переднього бамперу, Volkswagen державний номер НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження задньої частини транспортного засобу, механічні пошкодження заднього бамперу.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов такого висновку.
Встановлені обставини підтверджені змістом протоколів про адміністративні правопорушення, план-схемою ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 дослідженими в судовому засіданні, які вони надали 02.02.2026 працівнику поліції під час складання протоколу.
Оцінивши встановлені обставини і подані докази, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушила вимоги пунктів 13.1, 2.10.а Правил дорожнього руху України, чим вчинила правопорушення, передбачені статтями КУпАП, а саме : 124 за ознаками порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та іншого майна; 122-4 за ознаками залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Обираючи вид і розмір стягнення, які передбачені статтями 124, 122-4 КУпАП, до ОСОБА_1 , суд зважає на таке.
Статтею 36 ч.2 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Статтею 124 КУпАП передбачено такі стягнення за вчинення цього правопорушення : штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено такі стягнення за вчинення цього правопорушення: штраф в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Отже, за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, визначено більш серйозне стягнення, ніж за правопорушення, передбачене статтею 124.
Суд не може погодитися з доводами представника ОСОБА_1 – адвоката Счатслівцевої Л.В. про те, що ОСОБА_1 компенсувала власникам пошкоджених автомобілів спричинені матеріальні збитки так як суду не надано жодного доказу які б підтвердили відшкодування збитків, а саме розписок та примирення з потерпілими тощо.
Крім того, суд не може взяти до уваги прохання ОСОБА_1 та її представника про застосування стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, так як це не передбачено чинним Законодавством, а саме ст.. 122-4 КУпАП.
Суд констатує, що допущені ОСОБА_1 порушення «Правил дорожнього руху України» містять ознаки підвищеної суспільної небезпеки. Правопорушення потягнули за собою негативні наслідки для майна потерпілих, крім того спосіб вчинення адміністративного правопорушення підтверджує дбайливе ставлення до Правил дорожнього руху взагалі.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність згідно зі ст.ст. 34,35 КУпАП судом не встановлено.
Стягнення у виді штрафу, яке передбачене як максимальне за санкцією статті 122-4 КУпАП, суддею визнається як занадто м`яке і не відповідне обставинам правопорушення та його наслідкам.
Згідно ст. 7 КпАП України Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки – автомобіля.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями учасників ДТП, схемою ДТП та іншими матеріалами справи.
Беручи до уваги обставини та наслідки, які були спричинені внаслідок порушення «Правил дорожнього руху України», суд вважає, з метою виховання водія ОСОБА_1 , яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами необхідним і достатнім стягненням для правопорушника буде доцільним накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
Керуючись ст.ст. 7, 36, 268, 279, 280, 283, 284, 307, 308, ст. 124, ст. 122-4 КпАП України,
ПОСТАНОВИВ: 

Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,винною у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КпАП України та накласти стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.
Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,винною у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та накласти стягнення у у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.
Відповідно до ст. 36 КпАП України на  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,остаточно накласти стягнення шляхом поглинання більш тяжкого покарання менш тяжким у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів - ГУК в Одеській області /Київський район/ 22030101, код отримувача (код за ЄРПОУ) - 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA758999980313171206000015756, код класифікації доходів бюджету - 22030101).
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         Г. В. Войтов