Провадження № 1-кп/557/43/2026
Справа № 557/1876/25

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 
обвинуваченого ОСОБА_3 
потерпілої ОСОБА_4 
секретар судового засідання ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гоща матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025181080000182 від 10 вересня 2025 року, щодо обвинувачення 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовкошів, Гощанського району, Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 09 вересня 2025 року, у вечірню пору, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, також діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 2102-IХ від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діяв станом на вересень 2025 року, проник через вікно, пошкодивши металеві грати, до магазину "Продукти", що в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрив мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 14С чорного кольору вартістю 2812,00 гривень, міні-роутер TP-Link чорного кольору вартістю 1145,00 грн., відеокамеру білого кольору CloudID:TSCD7CYEBVJR9DPH вартістю 567,00 грн., чим спричинив майнової шкоди потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 4524,00 грн. В подальшому, викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд. 
Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 визнав повністю, у скоєному розкаявся, підтвердив обставини скоєння ним злочину, які викладені в обвинувальному акті, та дав показання стосовно обставин скоєння ним кримінальних правопорушень, - час, місце, спосіб, мета скоєння кримінального правопорушення. 
Зокрема, показав, що ввечері того дня він вживав з друзями спиртні напої, тому був п`яний. Прийшовши до магазину він зламав грати, відчинив вікно, яке було привідчинене на провітрювання, і заліз в магазин, де забрав телефон, камеру та роутер, виліз і пішов додому.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , власниця магазину, показала суду, що 10 вересня 2025 року до неї зателефонував продавець і повідомив, що до магазину проникли, після чого вона поїхала до магазину, де побачила сліди проникнення і виявила зникнення телефона, який використовувася у якості терміналу безготівкового розрахунку, камери та мініроутера. У питаннях призначення покарання обвинуваченому потерпіла просила суд проявити поблажливість і не карати обвинуваченого суворо.
Оскільки учасники кримінального провадження не оспорювали обставин справи суд за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів по справі, а обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідженням документів, які характеризують обвинуваченого та доказів на підтвердження вартості проведених у провадженні судових експертиз.
Судом з`ясовано, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст обставин даного кримінального правопорушення. Свою позицію висловлюють добровільно.
Судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. 
Показання обвинуваченого, суд оцінює як правдиві, оскільки в цілому вони узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження.
В ході судового розгляду достовірно встановлено, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, і суд кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України;
Призначаючи покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин. 
За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно, офіційно не працює, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, не притягувався до кримінальної відповідальності.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що покарання ОСОБА_3 повинно бути визначено у виді позбавленння волі за ч. 4 ст. 185 КК України. Однак, оскільки на думку суду виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України і звільнити його від покарання з випробуванням на мінімальний визначений законом строк. Таке покарання суд вважає достатнім для виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Судом враховано думку обвинуваченого, який просив призначити таке покарання і зобов`язався його виконати, та потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має.
Цивільний позов у справі відсутній.
Документально підтверджені процесуальні витрати, здійснені під час кримінального провадження, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України. 
Суд ухвалює рішення в порядку, визначеному в ст.ст. 368-380 КПК України, який зобов`язує серед іншого вирішити питання про запобіжний захід до набрання вироком законної сили. Беручи до уваги мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості провадження (ст. 131 КПК України), суд не вважає необхідним обирати обвинуваченому запобіжний захід до набрання вироком законної сили. 
Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3  визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю у один рік, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового кримінального правопорушення. 
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та пункту 2 ч. 3 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 21082 (двадцять одну тисячу вісімдесят дві) гривні 60 коп. витрат за залучення експертів.
Після вступу вироку в законну силу речові докази у кримінальному провадженні – мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 14С чорного кольору, міні-роутер TP-Link чорного кольору, відеокамеру білого кольору CloudID:TSCD7CYEBVJR9DPH, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити їй, як власниці, звільнивши від зобов`язань за передавальною розпискою.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб після проголошення.
Учасники судового провадження отримують копію вироку в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України.

Суддя    ОСОБА_1