ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3767/26 Справа № 203/1905/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Єдаменко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача Никифоряка Л.П.,
суддів Гапонова А.В., Агєєва О.В.,
за участі секретаря судового засідання Сахарова Д.О.,

Учасники справи:
позивач Громадська організація «Інвалідів «Карітас» в інтересах невизначеного кола споживачів,
позивач (третя особа із самостійними вимогами) – ОСОБА_1 ,
позивач (третя особа із самостійними вимогами) – ОСОБА_2 ,
відповідач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідачі (треті особи за позовами третіх осіб із самостійними вимогами): Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах», Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»,
розглянув відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Центрального районного суду міста Дніпра від 22 грудня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Єдаменко С.В.
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст заявлених вимог
У червні 2022року Громадська організація «Інвалідів «Карітас» (далі – ГО «Інвалідів «Карітас») в інтересах невизначеного кола споживачів звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі – АТ КБ «ПриватБанк», банк), Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (далі – ПрАТ «СК «Інгосстрах»), Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (далі – ТДВ «СК «Кредо») про захист прав споживачів.
Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2022року відкрито провадження за позовною заявою третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 та прийнято його позов до спільного розгляду з позовом ГО «Інвалідів «Карітас», поданим в інтересах невизначеного кола споживачів.
Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2022року відкрито провадження за позовною заявою третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_2 та прийнято його позов до спільного розгляду з позовом ГО «Інвалідів «Карітас», поданим в інтересах невизначеного кола споживачів.
Позивачем за первісним позовом ГО «Інвалідів «Карітас» була подана заява про залишення її позову без розгляду.
Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 26 листопада 2025року заяву ГО «Інвалідів «Карітас» було задоволено, залишено її позов без розгляду.
Судом було продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи, які не заявляли самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «СК «Інгосстрах», ТДВ «СК «Кредо» про визнання дій протиправними.
01 грудня 2025року представником АТ КБ «ПриватБанк» адвокатом Уколовим О.Л. подано клопотання про стягнення з позивача за первісним позовом ГО «Інвалідів «Карітас» на користь відповідача АТ КБ «ПриватБанк» витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 350 460,00грн.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 22 грудня 2025року у задоволенні клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання, виходив з того, що при поданні відповідачем відзиву на позовну заяву не було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат із зазначенням очікуваних витрат на професійну правничу допомогу.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
12 січня 2026року АТ КБ «ПриватБанк» подало безпосередньо до суду апеляційної інстанції через підсистему «Електронний суд» апеляційну скаргу на ухвалу Центрального районного суду міста Дніпра від 22 грудня 2025року.
В апеляційній скарзі заявник не погодився з висновками суду і висловив вимогу про скасування ухвали суду та просив задовольнити клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Незаконність та необґрунтованість ухвали суду заявник пов`язував з тим, що висновок суду першої інстанції про те, що АТ КБ «ПриватБанк» не заявило відповідного клопотання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у першій заяві по суті спору не відповідає вимогам закону та суперечить правовим висновкам, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023року у справі № 911/3312/21.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу, позивач ГО «Інвалідів «Карітас» заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, через те, що обставини якими апелянт обґрунтовував свої апеляційні вимоги не підтверджені в результаті розгляду цього спору та доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 січня 2026року витребувано з Центрального районного суду міста Дніпра цивільну справу; та 22 січня 2026року справа надійшла на адресу апеляційного суду.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2026року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Центрального районного суду міста Дніпра від 22 грудня 2025року.
12 лютого 2026року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до розгляду на 12?? год 17 березня 2026року.
Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про отримання документів в Електронному суді.
Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами
При поданні відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» відзиву на позовну заяву не було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат із зазначенням очікуваних витрат на правову допомогу /а.с.48-57 том ІІІ/.
Крім того, до заяви відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору між АТ КБ «ПриватБанк» та Адвокатським об`єднанням «Астерс» від 26 серпня 2022року № 2466/01-2022 та акти приймання-передачі послуг за цим договором /а.с.33-36 том VIII/.
Водночас, представництво відповідача АТ КБ «ПриватБанк» здійснювалось адвокатом Уколовим О.Л., який жодним чином не заявляв про те, що він діє як член Адвокатського об`єднання «Астерс» і за договором між цим об`єднанням та відповідачем. В якості документа на підтвердження своїх повноважень ним надавалась копія довіреності, в якій відповідач уповноважував саме адвоката Уколова О.Л. за його персональними даними та жодним чином не згадувалось ні Адвокатське об`єднання «Астерс», ні договір 26 серпня 2022року № 2466/01-2022 як підстава для видачі довіреності /а.с.61, 90, 257 том ІІІ, а.с.142, 241 том VII, а.с.6 том VIII/. При цьому, згідно відкритих відомостей Єдиного реєстру адвокатів України Уколов О.Л. значиться як адвокат, який здійснює індивідуальну адвокатську діяльність, а також як член двох адвокатських об`єднань.
Також, представництво відповідача АТ КБ «ПриватБанк» здійснювалось адвокатом Роїк О.О., яка також не подавала жодних документів про те, що вона діє як член Адвокатського об`єднання «Астерс» і за договором між цим об`єднанням та відповідачем. В якості документа на підтвердження своїх повноважень нею надавалась копія довіреності, в якій відповідач уповноважував саме адвоката Роїк О.О. за її персональними даними та жодним чином не згадувалось ні Адвокатське об`єднання «Астерс», ні договір від 26 серпня 2022року № 2466/01-2022 як підстава для видачі довіреності /а.с.7, 106, 123 том VII/. При цьому, згідно відкритих відомостей Єдиного реєстру адвокатів України Роїк О.О. значиться як адвокат, яка здійснює індивідуальну адвокатську діяльність, а також як член двох адвокатських об`єднань.
Крім того, договір між АТ КБ «ПриватБанк» та АО «Астерс» від 26 серпня 2022року № 2466/01-2022 чи витяг з нього не подавався до суду як документ, на підставі якого діють представники відповідача, він не згадувався в жодному процесуальному документі, адресованому відповідачем суду.
Також, в період з відкриття провадження у цивільній справі та до вересня 2024року /а.с.179 том VIII/ інтереси відповідача представляв адвокат Бондаренко В.О., який згідно відкритих відомостей Єдиного реєстру адвокатів України значиться як адвокат, який здійснює індивідуальну адвокатську діяльність та не є членом Адвокатського об`єднання «Астерс». Відзив на позову заяву ГО «Інвалідів «Карітас» подавав саме адвокат Бондаренко В.О. /а.с.57 том ІІІ/.
Після подання ГО «Інвалідів «Карітас» заяви про залишення позовної заяви цієї організації без розгляду в якості представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» виступив адвокат Адвокатського об`єднання «Астерс» – Яковенко О.О., при цьому на підтвердження своїх повноважень він надав не довіреність, а саме ордер цього адвокатського об`єднання /а.с.216 том VII/. Проте, в якості підстав для представництва ним було зазначено не договір № 2466/01-2022 від 26 серпня 2022року, а договір 02/01-03 від 02 січня 2018року /а.с.216, 228 том VII/.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» не було дотримано процесуального порядку звернення до суду із клопотанням щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу і не підтверджено понесення таких витрат.
Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при постановленні ухвали додержані норми процесуального права.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції 
Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
Відповідно до пункту 8 частини другої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Згідно з частиною шостою статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
Частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Отже, обов`язковою умовою вимоги про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, є здійснення таких витрат саме внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Стаття 44 ЦПК України містить вичерпний перелік дій, які можуть бути визнані зловживанням процесуальними правами: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.
У поданому представником відповідача АТ КБ «ПриватБанк» – адвокатом Уколовим О.Л. клопотанні про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу не наведено належних обґрунтувань та не надано доказів щодо необґрунтованості дій позивача ГО «Інвалідів «Карітас» та зловживання ним процесуальними правими, а саме по собі пред`явлення позову ГО «Інвалідів «Карітас» не може свідчити про необґрунтованість його дій.
Представником відповідача АТ КБ «ПриватБанк» – адвокатом Уколовим О.Л. не вказано, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету – утиск прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів необґрунтованості дій позивача та зловживання ним процесуальними правами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про стягнення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.
Саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивачки. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивачки, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.
Аналогічні роз`яснення викладенні в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018року у справі № 148/312/16-ц.
Доводи апеляційної скарги про те, що АТ КБ «ПриватБанк» було дотримано вимоги закону щодо порядку звернення до суду із клопотанням щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки відповідачем не були дотримані вимоги процесуального закону в частині подання до суду разом із першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Посилання апелянта в апеляційній скарзі на правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023року у справі № 911/3312/21 є безпідставними, оскільки такі висновки не є релевантними до даної справи. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання дій позивача ГО «Інвалідів «Карітас» необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також інші дії позивача, пов`язані з реалізацією його процесуальних прав, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати, у зв`язку з чим клопотання представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» – адвоката Уколова О.Л. про стягнення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм процесуального права виходить суд апеляційної інстанції та вважає, що суд першої інстанції виконав вимоги закону про обґрунтованість та законність судового рішення.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, то згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, –
У Х В А Л И В:
Залишити без задоволення апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк».
Ухвалу Центрального районного суду міста Дніпра від 22 грудня 2025року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 17 березня 2026року.
Судді: