ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1036/26 Справа № 185/5912/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Самоткан Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 березня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , 

якою визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 605(шістсот п`ять) гривень 60(шістдесят) коп., - 

В С Т А Н О В И В:

Згідно із оскарженою постановою суду першої інстанції, 24 травня 2025 року о 17 год. 20 хв. в м. Павлограді Дніпропетровської області, по вул. Дніпровська, 416, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло, сухість порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ПЛІЛ МПР водій відмовилася, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор - бодікамеру 795632. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5. ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати оскаржену постанову та закрити провадження у справі на підставі відсутності події та складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що у судовому розгляді в суді першої інстанції участі не брала, про існування оскарженої постанови дізналася лише 28.01.2026 та її копію до цього часу не отримувала. 
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, оскільки не з`ясував повно, всебічно та об`єктивно всі обставини справи, не дослідив належним чином докази та не дав їм належної правової оцінки, допустив порушення вимог ст.ст. 7, 9 КУпАП, застосувавши спрощений підхід при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Також зазначає, що суд першої інстанції проігнорував вимоги ст. 62 Конституції України, згідно із якою вина має бути доведена належним чином і не може ґрунтуватися на припущеннях. 

Апелянт ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явилася, про причини неявки не повідомила, питання про відкладення апеляційного розгляду не порушила. Зважаючи на викладене, а також приймаючи до уваги, що за правилами ч. 6 ст. 294 КУпАП її участь в апеляційному розгляді не є обов`язковою, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу за її відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.
Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції враховує, що 18 червня 2025 року судовий розгляд було проведено без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при цьому даних про належне повідомлення останньої про день та час розгляду справи матеріали справи не містять. Враховуючи, що необізнаність про мотиви судового рішення, як і про сам факт його прийняття, об`єктивно унеможливлювала своєчасне складання апеляційної скарги, з метою забезпечення стороні захисту доступу до правосуддя, вважаю за необхідне повити строк апеляційного оскарження.
Вимогами ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений у постанові суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 340564 від 24.05.2025 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. 254 - 256 КУпАП (а.с. 1); направленням водія на проходження огляду водія на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 8) рапортом працівника поліції (а.с. 3); відеозаписами місця події з бодікамери поліцейського (а.с. 11); письмовими поясненням ОСОБА_1 від 24.05.2025, в яких остання зокрема зазначає що сама відмовилась від огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 4). 
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 є правильнім та підтверджується зокрема наявним у справі відеозаписом, яким об`єктивно зафіксовані обставини, що стали підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності. Більше того, згідно із наявними у матеріалах справи письмовими поясненнями ОСОБА_1 , остання керувала т/з ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , та її зупинили працівники поліції, які виявили у неї відсутність страхового полісу та явні ознаки наркотичного сп`яніння, після чого їй було запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, від якого ОСОБА_1 відмовилась. 
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у неї ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає їх недостатніми для спростування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони мають характер загальних міркувань та не спростовують підстав для притягнення останньої до адміністративної відповідальності. 
При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи, дав належну правову оцінку доказам, зокрема поясненням ОСОБА_1 , відеозапису з бодікамер поліцейських. Дії ОСОБА_1 , кваліфіковано правильно. Адміністративне стягнення накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеня її вини.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження — поновити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення. 
Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2025 року щодо  ОСОБА_1 , яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду      А. А. Мазниця