ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/2880/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Ярош А.І.,
суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.
представники сторін участі не брали

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі 
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,АГРО ДІС’’
на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 року, суддя в І інстанції Лічман Л.В., повний текст якого складено 03.12.2025, в м. Одесі
у справі: №916/2880/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ,,АГРО ДІС’’
до відповідача: Приватного підприємства ,,ТРАНС-ЕКСПО”
про стягнення 2 426 457,92 грн
ВСТАНОВИВ
Товариство з обмеженою відповідальністю ,,АГРО ДІС’’ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Приватного підприємства ,,ТРАНС-ЕКСПО” безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 2426457,92 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.11.2025 у справі №916/2880/25 у позові відмовлено.
18.11.2025 Приватним підприємством ,,ТРАНС-ЕКСПО” подано до Господарського суду Одеської області заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій відповідач просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,АГРО ДІС” витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 24 914,00 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 у справі №916/2880/25 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,АГРО ДІС’’ на користь Приватного підприємства ,,ТРАНС-ЕКСПО” 24 914 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ,,АГРО ДІС’’, в якій скаржник просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03 грудня 2025 року у справі №916/2880/25 і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Приватного підприємства “Транс-Експо” про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №916/2880/25.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03 грудня 2025 року за результатами його апеляційного перегляду також підлягає скасуванню як похідне від рішення суду першої інстанції по суті спору.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, призначено справу до розгляду на 10.03.2026 о 12:30 та в подальшому призначено на 31.03.2026 о 10:45.
Ухвалою від 31.03.2026 призначено справу до розгляду на 07.04.2026 о 10:20.
30.03.2026 та 07.04.2026 до суду апеляційної інстанції надійшли заяви сторін про розгляд справи без їх участі.
В судовому засіданні сторони участі не брали, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, оскільки неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути вказану апеляційну скаргу за відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи, яких достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія встановила наступне.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно із статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У частині третій цієї ж статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1)попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2)визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3)розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно із частинами першою, другою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно із частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
При цьому, перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.
У першій заяві по суті – відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що до витрат на професійну правничу допомогу, що ПП «Транс - експо» було змушено понести у зв`язку із позовом у даній справі на даний час відносяться 28 791,00 гривень. Сторона відповідача робить заяву відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України та зазначає, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду зможе оцінити обсяг виконаних робіт та підписати остаточний акт приймання - передачі виконаних робіт, про що сповістить суд.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.11.2025 у справі №916/2880/25 у позові відмовлено.
18.11.2025 Приватним підприємством ,,ТРАНС-ЕКСПО” подано до Господарського суду Одеської області заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій відповідач просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,АГРО ДІС” витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 24 914,00 грн.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідач надав до суду: договір про надання правової допомоги № 1-08/09/2025 від 08 вересня 2025 року; додаток № 1 від 08 вересня 2025 року; акт про надання послуг від 18 листопада 2025 року.
Так, відносини між ПП «Транс-експо» та адвокатом Ростомовим Г. А. врегульовані Договором № 1-08/09/2025 від 08 вересня 2025 року про надання правової допомоги. 
За умовами п. 1.1. та 1.2. у відповідності до умов Договору Адвокат зобов`язується надавати послуги із правового захисту прав та інтересів Клієнта, а Клієнт, у свою чергу прийняти та оплатити послуги згідно з умовами Договору. Даною угодою передбачається погодження Сторонами представництва інтересів Клієнта із реалізацією Адвокатом процесуальних прав та обов`язків передбачених чинним законодавством у судових інстанціях, а також захист прав та інтересів у відносинах із третіми особами відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». 
Відносини з гонорару врегульовані між сторонами п. 4.1., згідно якого вартість послуг Адвоката за цим Договором затверджується Додатком до Договору та залежить від виду послуги. 
На підставі даних домовленостей між Сторонами було укладено Додаток № 1 від 08 вересня 2025 року, яким передбачено, що Адвокат представляє інтереси Клієнта у справі № 916/2880/25. 
Сторони погодили суму гонорару у розмірі 600,00 USD, яка сплачується протягом двох місяців з дати підписання даного Додатку№ 1. 
За підсумками договірних відносин сторонами було укладено акт від 18 листопада 2025 року за яким: на виконання вказаного доручення Адвокатом було вжито наступні дії:
- складено та подано відзив на позовну заяву від 08 вересня 2025 року;
- прийнято участь у наступних судових засіданнях: 23 вересня 2025 року, 14 жовтня 2025 року, 30 жовтня 2025 року. 
Сума коштів, яку Клієнт сплатив за Додатком № 1 становить 600,00 USD, яка сплачена готівкою наступним чином:
- 8242,00 гривень 08 вересня 2025 року; 
- 8262,00 гривень 08 жовтня 2025 року;
- 8410,00 гривень 07 листопада 2025 року. 
У акті зазначено, що він складений за підсумками відносин сторін у справі № 916/2880/25 у Господарському суді Одеської області. 
Тобто, в сумі ПП «Транс-експо» за юридичний супровід справи було сплачено 24 914,00 гривень, що трохи менше, за заявлені у відзиві на позовну заяву 28 791,00 гривень.
Проаналізувавши надані відповідачем докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, судова колегія вважає, що відображена інформація в цих документах щодо характеру та обсягу фактично виконаної адвокатами робіт (наданих послуг) відповідає документам та інформації, що містяться у матеріалах судової справи, отже, відповідачем доведено факт понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач дотримався вимог щодо строків звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу і подання відповідних доказів на виконання частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що відповідач належними доказами довів понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у сумі 24 914,00 грн.
В ч.ч.4-7 ст. 129 ГПК України передбачено інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
За змістом ч. ч. 3 - 6 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Між тим позивачем не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Отже, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Таким чином, за встановлених обставин та норм права, враховуючи, що результат вирішення спору відбувся на користь відповідача, керуючись такими критеріями, як складність справи, а також розумну необхідність судових витрат для розгляду справи в суді першої інстанції, а також з урахуванням наданих заявником доказів в обґрунтування судових витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 24 914,00 грн, є обґрунтованими, відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, є співрозмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), у зв`язку з чим підлягають відшкодуванню на користь відповідача за рахунок позивача у наведеній сумі.
Південно-західний апеляційний господарський суд зазначає, що застосування судами статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України та статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» залежить від доведеності надання адвокатами послуг з правничої допомоги, наданих до суду доказів на підтвердження здійснення відповідних витрат та від обставин обґрунтованості і співмірності відповідних витрат.
При цьому апеляційний суд звертає увагу, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом відповідача послуг, складністю справи, а також підтверженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
Колегія суддів при апеляційному перегляді додаткового рішення суду першої не виявила у діях суду порушень приписів статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України або інших порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до ухвалення судом незаконного рішення.
Таким чином, звертаючись з апеляційною скаргою, позивач не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови скасування прийнятого судового рішення.
Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, Південно-західний апеляційний господарський суд вважає за необхідне апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,АГРО ДІС’’ на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 у справі №916/2880/25 залишити без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду - без змін за відсутності визначених процесуальним законом підстав для його скасування.
Керуючись статтями 129, 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,АГРО ДІС’’ на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 у справі №916/2880/25 - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 у справі №916/2880/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 09.04.2026.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська