ЄУН 387/1987/25
Номер провадження по справі 2/387/309/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року селище Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстер І.П.
за участю секретаря судового засідання Полюхович Т.А.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
УСТАНОВИВ:
І. Описова частина
Стислий виклад позиції позивача 
До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області надійшов позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 32864,40 гривень за договором про відкриття кредитної лінії №1550-8152 від 08.05.2025.
Свій позов ТОВ "Укр Кредит Фінанс" обґрунтовує тим, що 08.05.2025 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1550-8152 на суму 10200 грн, які останній зобов`язався повернути зі сплатою відсотків за користування позикою. У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 , взятих на себе зобов`язань за електронним договором про відкриття кредитної лінії №1550-8152 від 08.05.2025, у нього утворилася заборгованість в розмірі 32864,40 грн, що спонукало Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідач позовні вимоги визнав частково, подав заяву зі змісту якої не визнав нарахованих відсотків та просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу у зв`язку із неспівмірністю до заявлених позовних вимог. Просив розглядати справу за його відсутності.
Процесуальні дії суду
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.01.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рушення не заперечує. 
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІІ. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.11.2023 ТОВ "Укр Кредит Фінанс" зареєстроване як юридична особа 09.11.2023, види економічної діяльності, 64.92 - інші види кредитування (основний) (а.с.34).
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 16.01.2018, встановлено, що ТОВ "Укр Кредит Фінанс" зареєстровано як фінансову установу ( а.с. 35).
Судом встановлено, що 08.05.2025 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1550-8152 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов зазначеного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в сумі 10200,00 грн строком на 365 днів, базовий період 28 днів, знижена % ставка -1,00 % в день, комісія за видачу кредиту -15,00 % від суми кредиту (а.с.13-23).
Отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 10200,00 грн підтверджено довідкою про перерахування суми кредиту за договором №1550-8152 від 08.05.2025 на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с.29).
З розрахунку заборгованості за договором №1550-8152 від 08.05.2025 станом на 22.10.2025 загальна заборгованість становить 32864 гривень 40 копійок, основний борг 10200 гривень 00 копійок, залишок відсотків 16034 гривень 40 копійок, залишок відсотків за ст.625 ЦК України 5100,00 грн, залишок комісії 1530,00 грн ( а.с.30-32).
З листа ТОВ «ФК «Контрактовий дім» встановлено, що було перераховано кошти від ТОВ "Укркредит Фінанс" через систему платежів Easy Pay на підставі договору №1550-8152 від 08.05.2025 на картковий рахунок № НОМЕР_1 .
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Як свідчать матеріали справи, договір укладено сторонами в електронній формі.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.
Згідно до ст.4 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.
Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.
Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Судом встановлено, що договір про відкриття кредитної лінії №1550-8152 укладено між сторонами в електронній формі шляхом підписання позичальником одноразовим ідентифікатором.
Тому суд доходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, за яким з рахунку ТОВ "Укр Кредит Фінанс", перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки ОСОБА_1 .
Доказів того, що платіжна картка, на яку ТОВ "Укр Кредит Фінанс" було здійснено перерахування коштів, належить не відповідачу, суду не надано. Так само і не надано доказів, що кошти на цю картку позивачем не були перераховані.
Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором про відкриття кредитної лінії №1550-8152 від 08.05.2025.
Також як вбачається із здійсненого позивачем розрахунку заборгованості, останнім нараховано відсотки за користування кредитом у розмірі 5 100,00 грн за кредитним договором №1550-8152 від 08.05.2025.
Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до виконання певних дій пов`язані з тим, що відповідні дії мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №320/8618/15-ц).
У період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, позичальник звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за кредитними договорами, підлягають списанню кредитодавцем.
Верховний Суд України підтвердив застосування цього положення до кредитних договорів у своїх постановах:
справа №706/68/23 від 18.10.2023 (кредитний договір);
справа №910/8349/22 від 06.09.2023 (поворотна фінансова допомога, позика).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості регулювання наслідків прострочення виконання грошових зобов`язань, що проявляються у:
періоді дії воєнного стану та тридцятиденному строку після його завершення;
кредитних договорах та договорах позики, включно зі споживчими кредитами;
звільненні позичальника від відповідальності за ст. 625 ЦК України та обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення.
Суд встановив, що на кредитні договори ТОВ "Укр Кредит Фінанс" розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.
З урахуванням воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, нарахування ТОВ "Укр Кредит Фінанс" відсотків за ст. 625 ЦК України у сумі 5 100,00 грн є безпідставним і підлягає списанню.
Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача зазначених процентів не підлягає, оскільки законодавець тимчасово обмежив право кредитора на їх нарахування у період воєнного стану.
Суд встановив, що сума прострочених платежів по тілу кредиту за кредитним договором №1550-8152 від 08.05.2025 становить 10 200,00 гривень. Відповідно до умов кредитного договору на суму платежу нараховуються відсотки за користування коштами позичальника.
Суд враховує, що відповідно до домовленостей сторін та з урахуванням специфіки кредитного договору, за перші 28 днів прострочення нарахування здійснюється за зниженою ставкою 0,65% на день, а з 29-го дня і до 22.10.2025 ставка становить 1% на день.
Період прострочення визначено з 08.05.2025 по 22.10.2025, що становить 168 днів.
Розрахунок відсотків:
Перші 28 днів: 10 200,00 ? 0,0065 ? 28 = 1 855,60 грн.
Наступні 140 днів (168 ? 28): 10 200,00 ? 0,01 ? 140 = 14 280,00 грн.
Загальна сума нарахованих відсотків: 1 855,60 + 14 280,00 = 16 135,60 гривень.
Суд вважає доведеним, що зазначена сума відсотків відповідає умовам кредитного договору та вимогам законодавства України, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах заявлених позовних вимог.
Крім того, суд вважає, що відсутні також підстави для стягнення заборгованості по комісії за надання кредиту, виходячи з таких обставин справи.
Так послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на споживчі потреби, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Такий правовий висновок узгоджується з викладеним висновком Верховного Суду України у постанові від 06.09.2017 по справі № 6-2071цс16, а також аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 №6-1746цс16, згідно якої зроблено висновок, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення винагороди, у тому числі за надання фінансового інструмента та за резервування ресурсів, а нарахування платежів за послуги, що супроводжують кредит за рахунок позивача є незаконним.
Крім того, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку, відповідно, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що підлягає сплаті позичальником. Так як надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам самої кредитної установи (банку), то такі дії не є послугами, що надаються клієнту-позичальнику (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2019 по справі за №520/2614/17).
Таким чином суд дійшов до висновку про відсутність підстав стягнення з відповідача на користь позивача 1530,00 грн комісії.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав, доказів, які б спростували наявність заборгованості перед позивачем, чи про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, суду не надано, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за Договором №1550-8152 від 08.05.2025 у розмірі 26?234,40 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту — 10?200,00 грн; сума прострочених платежів по процентах — 16?034,40 гривень.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до квитанції про сплату №9255 від 10.07.2025 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2?422,40 грн, що відповідає коефіцієнту 0,8 від 3?028,00 грн (ставка судового збору, визначена ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову — на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог, що становить 2?026,90 гривень.
На підставі викладеного, ст.ст. 514, 526, 530, 549-551, 599, 624, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь "Укр Кредит Фінанс" заборгованість за кредитним договором № 1550-8152 від 08.05.2025 у розмірі 26?234 ( двадцять шість тисяч двісті тридцять чотири) гривні 40 копійок.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" судові витрати за сплату судового збору в сумі 2?026 ( дві тисячі двадцять шість) гривень 90 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення ( виклику ) учасників справи. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598);
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя 
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області        Майстер І.П.