ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/633/26 Справа № 201/13014/23 	  	Головуючий у першій інстанції:  Батманова В.В. Суддя-доповідач:  Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого – Красвітної Т.П., 
суддів:     Городничої В.С., Гапонова А.В.,
за участю секретаря   Марченко С.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська у складі судді Батманової В.В. від 15 березня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей з батьком та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей з матір`ю, – 

ВСТАНОВИВ:
20 жовтня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що він з 2009 року перебував у стосунках без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 , від яких у них народилось троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З моменту початку військової агресії Росії проти України, в березні 2022 року він організував поїздку ОСОБА_1 разом з малолітніми дітьми спочатку до Республіки Польща, де він їх зустрів, організував спільне проживання за програмою підтримки біженців з України уряду Республіки Польща до травня 2022 року. Позивач зазначає, що у подальшому він спільно з дітьми та ОСОБА_1 переїхали у Сполучене Королівство Великої Британії, а пізніше до ОСОБА_7 , де оформив документи для спільного проживання за програмою підтримки біженців з України урядом Шотландії. Позивач вказує, що ОСОБА_1 залишала дітей і була відсутня до 2 тижнів, не попереджаючи нікого про це. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, діти залишились проживати разом із ним та станом на день подання цього позову, діти перебувають на його утриманні. Тому позивач просить визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком - ОСОБА_3 .
25 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою обґрунтовуючи її тим, що вона та відповідач за первісним позовом є батьками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Позивачка за зустрічним позовом зазначає, що з ОСОБА_3 вони весь час мешкали окремо, а діти від народження проживали разом з нею спільно зареєстровані за адресою по АДРЕСА_1 . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2023 року по справі 201/8220/22 з ОСОБА_3 стягнуто на її користь аліменти на утримання трьох спільних дітей. Позивачка за зустрічним позовом вказує, що ОСОБА_3 ухилявся від сплати аліментів та за ним утворилася заборгованість у розмірі 822410,33 грн. З метою штучної зміни сімейного становища, що впливає на право отримання аліментів, ОСОБА_3 07 жовтня 2023 року вивіз дітей із готелю, де вони проживали у невідомому напрямку без можливості зв`язатися з ними. Вона зверталася до правоохоронних органів Шотландії та Канади з метою повернення дітей та вважає, що рішення вказаних органів розділяють її позицію щодо даного спору. Тому, позивачка за зустрічним позовом просить визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 та відібрати дітей у ОСОБА_3 , передавши їх позивачці за зустрічним позовом. 
Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 березня 2024 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визначено місце проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_3 . У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 в повному обсязі та відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 .
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.09.2024 року рішення місцевого суду від 15 березня 2024 року залишено без змін; додатковою постановою від 08.10.2024 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 15.05.2025 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 24.09.2024 року та додаткову постанову від 08.10.2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 та відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 , виходячи з наступного.
Встановлено судом, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували та не перебувають; зазначене визнано сторонами у судовому засіданні апеляційного суду.
Також, встановлено та підтверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_3 з 14.01.2012 перебував у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_8 , який рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22.11.2018 року у справі №201/7373/18, - розірвано. Рішення набрало законної сили, що підтверджується змістом Єдиного державного реєстру судових рішень.
Згідно копій свідоцтв про народження дітей та копії рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська у справі №201/7373/18, ОСОБА_3 має дітей:
-  ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю якого є - ОСОБА_8 ;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є - ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ;
- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , матір`ю якої є - ОСОБА_8 ;
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є - ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ;
- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , матір`ю якої є - ОСОБА_8 ;
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якого є - ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ;
- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є - ОСОБА_8 .
У зв”язку з початком повномасштабної військової агресії російської федерації проти України ОСОБА_1 , з метою забезпечення безпеки життю та здоров`ю дітей, разом з дітьми виїхала за кордон, де вони перебували у готелі «Меркюр Інвернес», який розташований за адресою: Шотландія, м. Інвернес, вул. Church street 33 IV1 1DX. Як пояснили сторони у суді апеляційної інстанції, у цьому ж готелі проживав ОСОБА_3 , а також його колишня дружина ОСОБА_8 зі своїми чотирма дітьми.
З жовтня 2023 року, після тимчасового повернення ОСОБА_1 в Україну для догляду за літнім батьком, її троє дітей з нею не проживають без її згоди. 
Згідно тверджень ОСОБА_3 , з жовтня 2023 року троє дітей ОСОБА_1 перебувають разом з ним. Відповідно до пояснень ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції, країну, адресу місця перебування дітей ОСОБА_1 ні суду, ні матері він не повідомляє з міркувань безпеки.
Жодних доказів чи інформації щодо  місця проживання (перебування) дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з часу пред”явлення позову і до цього часу - судам, які розглядали дану справу, не надано.
ОСОБА_3 , який неодноразово приймав участь у судових засіданнях апеляційного суду в режимі відеоконференції, не зважаючи на багаторазові роз`яснення суду апеляційної інстанції щодо необхідності надання інформації про країну, адресу місця проживання (перебування) дітей ОСОБА_1 , - відповідну інформацію, докази не надав; також не надав доказів на підтвердження факту постійного проживання зазначених дітей саме з ним, ОСОБА_3 .
У судовому засіданні апеляційного суду від 25.02.2026 року ОСОБА_3 зазначив що діти ОСОБА_1 перебувають “в одній із країн Європейського Союзу”, де їм надано статус “тимчасового захисту”, який продовжено до березня 2027 року; жодного відповідного доказу суду не надано.  
Посилання позивача за первісним позовом на неможливість надання інформації щодо місця проживання дітей, матір”ю яких є ОСОБА_1 , у зв`язку із загрозою його, ОСОБА_3 , життю та здоров`ю, яка надходить з боку відповідачки за первісним позовом, - є недоведеними, оскільки жодним належним та допустимим доказом не підтверджено наявність такої загрози і саме з боку відповідачки за первісним позовом. 
Так, надана ОСОБА_3 незавірена копія його заяви від 19.11.2025 року про вчинення кримінального правопорушення, яка адресована відділу поліції №5 Дніпровського районного управління №1 ГУНП в Дніпропетровській області, містить, зокрема, інформацію наступного змісту: “...з 16 жовтня 2025 року я систематично отримую погрози вбивством та фізичною розправою від невідомої особи...” (а.с. 99-100 т.6). Копія вказаної заяви ОСОБА_3 від 19.11.2025 року не є належним та допустимим доказом створення відповідачкою за первісним позовом загрози життю та здоров”ю ОСОБА_3 чи здійснення нею погроз на його адресу. 
Згідно змісту витягу з ЄРДР, кримінальне провадження 120250471300000379 зареєстроване 25.11.2025 за заявою ОСОБА_3 за фактом, що невстановлена особа погрожує заявнику вбивством (а.с. 101 т. 6). Вказаний витяг не містить жодного посилання на діяння відповідачки за первісним позовом. Доказів відкриття кримінального провадження, пред”явлення обвинувачення, залучення ОСОБА_1 у будь-якому статусі до участі у вказаному провадженні, тощо - суду не надано, клопотання про витребування відповідних доказів судом не заявлено.
Апеляційний суд наголошує, що вказані вище заява та витяг не пояснюють категоричне небажання позивача за первісним позовом повідомити матері чи суду місце проживання (перебування) трьох неповнолітніх дітей з жовтня 2023 року, тоді як в заяві наявне посилання на те, що, як стверджує ОСОБА_3 , погрози надходять з 16.10.2025 року, а кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР України 25.11.2025 року. 
Посилання відповідачки за первісним позовом на наявність рішень іноземних судів про примусове відібрання дітей належними доказами не підтверджені, оскільки на підтвердження своїх доводів відповідачкою надано копію рішення Верховного Суду Квебеку (Канада) від 20 грудня 2023 року, яким зобов`язано ОСОБА_3 повернутися з дітьми до Монреаля до 14 січня 2024 року, переклад якого завірений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Корнєєнковою Н.О. Водночас до матеріалів справи не подано належним чином засвідченої копії цього рішення в установленому законом порядку, зокрема з дотриманням вимог щодо легалізації або проставлення апостиля (у разі потреби), а також офіційного перекладу, оформленого відповідно до процесуальних норм. За відсутності таких вимог суд позбавлений можливості перевірити автентичність документа, його повний зміст, набрання ним законної сили та межі його застосування.
Крім того, відповідачкою за первісними позовом надано лист відділу цивільного права та правової системи Управління юстиції Шотландії від 07.03.2024 щодо спору про визначення місця проживання дітей. Проте переклад зазначеного документа не засвідчений у встановленому законом порядку. (а.с. 45-46 т.2).
Крім того, позивач за первісним позовом, стверджуючи, що перебуває “в одній із країн Європейського Союзу”, не надав доказів звернення до правоохоронного органу відповідної країни Євросоюзу щодо загрози його життю, здоров”ю та відповідних погроз.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач за первісним позовом без поважних причин з жовтня 2023 року не повідомляє ні матері, ні суду адресу місця проживання трьох неповнолітніх дітей  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Згідно пояснень ОСОБА_3 суду апеляційної інстанції в судовому засіданні, він разом з трьома спільними з ОСОБА_1 дітьми, а також зі старшим сином, матір”ю якого є колишня дружина, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає в пентхаусі, який позивач орендує за 1200,00 євро на місяць. Вказаний пентхаус житловою площею 180 кв.м. має три окремі спальні, гостьову кімнату, кухню, три санвузли, терасу, балкон. Зазначає, що діти ОСОБА_16 та ОСОБА_17 проживають разом в одній кімнати з окремими ліжками. Діти ОСОБА_18 та ОСОБА_19 проживають разом в іншій кімнаті з окремими ліжками. Однак, такі твердження не доведені.
Колегія зазначає, що, попри вимогу суду надати докази на підтвердження умов проживання дітей, ОСОБА_3 категорично відмовився повідомити інформацію про місцезнаходження житла, у якому, за його твердженням, він проживає разом із дітьми та не надав жодного належного і допустимого доказу щодо умов проживання дітей, зокрема, акту обстеження житлово-побутових умов, договору оренди відповідного житла тощо. Викладене підтверджується матеріалами справи, протоколами та звукозаписами судових засідань апеляційного суду. 
Також, як стверджує ОСОБА_3 , в країні фактичного проживання у Євросоюзі діти перебувають на обліку в державній медичній установі “під медичним наглядом” та отримують безоплатну медичну допомогу. Однак, ОСОБА_3 не надано відповідних доказів, не зазначено підстави перебування дітей під “медичним наглядом”, не вказано інформацію щодо встановлених діагнозів та плану лікувань; не надано пояснень щодо періодичності відвідування кожною дитиною певної медичної установи, як і не зазначено назви медичної установи, її адреси. Чисельні роз`яснення суду апеляційної інстанції щодо необхідності надання таких доказів проігноровані позивачем за первісним позовом.
Позивач за первісним позовом зазначає, що станом на цей час діти проходять курс “асіт терапії”, яку було розпочала за його ініціативи півтора року тому. За його словами, спершу діти були оглянуті лікарем в Дніпропетровському обласному алергоцентрі, в подальшому були оглянуті лікарем-алергологом в м.Луцьк і нещодавно проходили обстеження в місцевого лікаря-алерголога в країні фактичного проживання.
Згідно пояснень позивача за первісним позовом у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, діти, за потреби, спілкуються з лікарями в України засобами зв”язку, без особистого медичного огляду. Викладене підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання апеляційного суду.
Судом встановлено, що відповідно до листа КНП “КЛШМД” Дніпровської міської ради №01-17/1531 від 25.08.2025, згідно електронного направлення сімейним лікарем спрямовано ОСОБА_6 на консультацію до дитячого лікаря-алерголога. За даними ЕСО3 21.08.2024, супроводжуючій особі було видано консультативний висновок з попереднім діагнозом: J.30.1 Алергічний риніт сезонний, спричинений пилком рослин, та надані рекомендації симптоматичного лікування риніту. Крім того, згідно електронного направлення, сімейним лікарем спрямовано ОСОБА_4 на консультацію до дитячого лікаря-алерголога. За даними ЕСОЗ 13.09.2024, супроводжуючої особі було видано консультативний висновок з попереднім діагнозом: J.30.І Алергічний риніт сезонний, кон?юктевіт, середнього ступеню тяжкості загострення. Попередній діагноз встановлено на клініко-анамнестичних показниках, виявлених у дітей на підставі бесіди з супроводжуючою особою (а.с. 52, 53 т.5).
В матеріалах справи містяться консультативні висновки спеціаліста, видані Підгородненською амбулаторією загальної сімейної медицини від 13.09.2024 щодо пацієнтів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , згідно яких дітям встановлено діагнози: алергічний ринокон`юктивіт середнього ступеня тяжкості, загострення. Дітям рекомендовано виключити перебування в місцевості розповсюдження амброзії, в тому числі м.Дніпро на період цвітіння (а.с. 223-226, т.2, 71-73 т.5).
Також, згідно консультативного висновку спеціаліста, виданого Підгородненською амбулаторією загальної сімейної медицини від 23.09.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , встановлено діагноз - гострий ларінго-трахеїт (зворот а.с. 73-74 т. 5).
Зі змісту листа КНП “Центр первинної медико-санітарної допомоги” Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №439 від 14.10.2024 встановлено, що 12.09.2024 року на прийом до сімейного лікаря звернувся гр. ОСОБА_3 , що мешкає за адресою АДРЕСА_2 , з проханням задекларуватись. А на наступний день, 13.09.2024 року, гр. ОСОБА_3 , який є законним представником дітей, ініціював укладання декларацій сімейним лікарем своїм дітям: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .. 13.09.2024 року, на основі видачі консультативного висновку спеціаліста-алерголога КНІ «КЛІПМД» Дніпровської міської ради Алергологічний центр дитячий підрозділ, була надана довідка на ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стосовно захворювання: Алергічний риноконьюктивіт, середнього ступеню тяжкості, загострення.
Згідно вказаного вище листа, 24.09.2024 року засобами мобільного зв?язку звернувся ОСОБА_3 стосовно хвороби його доньки ОСОБА_5 , були надані чіткі рекомендації стосовно її лікування - ГРВІ. Гострий ларинготрахеїт. На теперішній час є діючі декларації, які внесені в централізовану базу з ОСОБА_20 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_6 (а.с. 60 т.5). 
В матеріалах справи наявні декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу №001-001А-Е010 та №001-А5КА-Е010, які укладена між пацієнтми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та КНП “Центр первинної медико-санітарної допомоги” Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 13.09.2024 (а.с. 228, 229 т. 2, зворот а.с. 70-71 т. 5). Декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, укладеної з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , матеріали справи не містять.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що позивач не повідомляє місце проживання дітей ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , стверджує, що вони постійно проживають в якійсь країні Євросоюзу, де одержують медичну допомогу у місцевій лікарні, що не підтверджено жодним доказом, а з лікарями в Україні, за потреби, відбувається спілкування засобами мобільного зв`язку; приймаючи до уваги, що ні місцевому, ні апеляційному судам позивачем не надано належних та достатніх медичних документів, які б підтверджували стан здоров”я кожної дитини (виписок щодо медичного огляду кожної дитини відповідними фахівцями, медичних карток тощо), - колегія дійшла висновку, що позивачем не надано доказів одержання з жовтня 2023 року до цього часу кожним із дітей, матір”ю яких є ОСОБА_1 , своєчасної, достатньої, якісної медичної допомоги; ОСОБА_3 не надано належних та достатніх доказів щодо стану здоров”я кожного із дітей. 
Представлені суду докази свідчать, що діти потребують медичної допомоги, яка надається їм лікарями в Україні без особистого огляду, за результатами спілкування з батьком, у телефонному режимі, що свідчить про нехтування ОСОБА_3 своїм обов”язком щодо збереження здоров”я дітей, одержання ними не фрагментарної і періодичної, а повноцінної і якісної медичної допомоги. 
Щодо освіти дітей судом встановлено, що в матеріалах справи наявні заяви ОСОБА_3 від 08.12.2023, на ім`я директора КЗО “Спеціалізована багатопрофільна школа №23 з поглибленим вивченням англійської мови” Дніпровської міської ради Квятковської Н.А. про переведення дітей ОСОБА_14 , ОСОБА_5 та ОСОБА_13 на екстернат, у зв`язку з навчанням дітей за кордоном у 2023/2024 навчальному році (зворот а.с. 30-31 т. 4).
Відповідно до листа Дніпровського полімовного ліцею №23 «Соборний» Дніпровської міської ради №435 від 11.06.2024 ОСОБА_6 , здобувач освіти 3-5 кл., у 2023/2024 н.р. здобував освіту за індивідуальною формою навчання (екстернат) відповідно до заяви ОСОБА_3 , вх.№324 від 08.12.2023, наказ по закладу від 11.12.2023 №166. ОСОБА_5 , здобувачка освіти 6-А кл., у 2023/2024 н.р. здобувала освіту за індивідуальною формою (екстернат) відповідно до заяви ОСОБА_3 , вх. №323 від 08.12.2023, наказ по закладу від 11.12.2023 №166. Станом на 11.06.2024 ОСОБА_18 має результати річного оцінювання з тринадцяти навчальних предметів (із п?ятнадцяти згідно з навчальним планом) за курс 6-го класу. ОСОБА_4 , здобувач освіти 7-Б кл., у 2023/2024 н.р. здобував освіту за індивідуальною формою (екстернат) відповідно до заяви ОСОБА_3 , вх.№325 від 08.12.2023, наказ по закладу від 11.12.2023 №166. Станом на 11.06.2024 ОСОБА_16 має результати оцінювання з чотирнадцяти навчальних предметів (із вісімнадцяти згідно з навчальним планом) за курс 7-го класу. ОСОБА_3 , батько здобувачів освіти ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , з класними керівниками на зв?язку з питань навчання його дітей у відповідних класах (а.с. 25 т.4).
Зі змісту листа Дніпровського полімовного ліцею №23 «Соборний» Дніпровської міської ради №742 від 24.09.2024 вбачається, що для проведення річного оцінювання результатів навчання за 2023-2024 навчальний рік вчителі-предметники використовували наступні засоби зв?язку: Zoom, Viber/Telegram (відповідні групи по класам), освітні платформи GoogleClass, Мій клас для онлайн-опитування, надання завдань, усного спілкування. Виконані письмові роботи з навчальних предметів здобувачів освіти ОСОБА_14 , 3-Б клас, ОСОБА_5 , 6-А клас, ОСОБА_13 , 7-Б клас вчителі-предметники отримували через вищезазначені засоби зв?язку, роздруковали, перевіряли. Результати робіт було внесено до протоколів оцінювання рівня результатів навчання.
В подальшому встановлено, що ОСОБА_3 повторно подавались заяви до Дніпровського полімовного ліцею №23 Дніпровської міської ради від 04.06.2024 та 06.06.2024, з проханням про організацію для дітей освітнього процесу в 2024-2025 роках за індивідуальною (екстернат) формою навчання (а.с. 32-32а т. 4).
До матеріалів справи долучені копії свідоцтв досягнень кожного з дітей під час навчання в Дніпровському полімовному ліцею №23 “Соборний” Дніпровської міської ради за 2022/2023, 2023/2024, 2024/2025 навчальні роки (а.с. 26-30 т. 4, 131-135 т.5).
Згідно відповіді на адвокатський запит від 16.10.2025, ТОВ “Приватний заклад загальної середньої освіти “Центр освіти Глобал”, надало інформацію про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_11 зараховані 09.09.2025 року згідно наказу №49 на підставі заяви ОСОБА_3 від 09.09.2025 року. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , навчається в 9 класі, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , навчається у 8 класі, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 навчається в 5 класі. Форма навчання згідно Закону України «Про освіту» індивідуальна, а саме: екстернатна форма здобуття освіти (екстернат). До навчальної програми входять всі предмети відповідно до програм Міністерства освіти та науки України, а саме: 
- 5 клас: математика, українська мова, українська література, вступ до історії та громадянська освіта, англійська мова, інформатика, технології, етика, пізнаємо природу, зарубіжна література, мистецтво, здоров?я, безпека та добробут, фізична культура.
- 8 клас: алгебра, геометрія, українська мова, українська література, історія України, всесвітня історія, англійська мова, інформатика, зарубіжна література, мистецтво, біологія, географія, фізика, хімія, мистецтво, здоров?я, безпека та добробут, фізична культура.
- 9 клас: алгебра, геометрія, українська мова, українська література, історія України, всесвітня історія, англійська мова, інформатика, зарубіжна література, мистецтво, біологія, географія, фізика, хімія, основи правознавства, мистецтво, основи здоров?я, фізична культура. Оплата за навчання проходить відповідно до укладених договорів з батьком дітей. Комунікація з дітьми проходить через батька та особистий кабінет на навчальній платформі школи (а.с. 75 т. 6).
Разом з тим, згідно пояснень ОСОБА_3 суду апеляційної інстанції, діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інтегровані в освітнє середовище за місцем їх фактичного проживання в одній з країн ЄС, складають іспити, готуються до переходу в старші класи, мають певне коло друзів, відвідують різні спортивні секції, зокрема, плавання. До шкоди ходять без мобільних телефонів, оскільки, за його словами, їх забороняє школа.
Однак, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зарахування дітей до навчального закладу у країні ЄС, регулярного відвідування навчання, забезпечення безперервності освітнього процесу, відвідування спортивних секцій за місцем їх фактичного перебування позивачем за первісним позовом не надано.
Жодного доказу щодо соціалізації дітей, щодо наявності у дітей певного кола друзів і знайомих у країні за місцем їх фактичного проживання позивачем суду не надано.
Також, судом встановлено, що згідно характеристики Дніпровського дипломатичного клубу, ОСОБА_3 є Почесним консулом Бразилії в м.Дніпро, учасником ГО “Дніпровський дипломатичний клуб”. За час існування ОСОБА_21 клубу ОСОБА_20 активно приймає участь в спільних заходах, проявляє ініціативу та підтримує спільні проєкти. Щодо особистих якостей, зазначено, що ОСОБА_20 проявив себе як відповідальний колега, який проявляє розуміння, активність в роботі та відповідальність. ОСОБА_3 показав себе як розумна, ввічлива, добра та спокійна людина (а.с. 101 т.1).
Відповідно до характеристики ПП “Фармстандарт” від 26.10.2023, підприємство з повагою та пошаною відзначає багаторічні партнерські стосунки з ОСОБА_3 , який за весь час співпраці зарекомендував себе як надійний партнер, який завжди дотримується взятих на себе зобов`язань. Окремо відзначають активну патріотичну громадську позицію, яку займає ОСОБА_22 , позитивно охарактеризовують ділові та особисті якості позивача за первісним позовом (а.с. 105, т.1).
Згідно характеристики ПП “Ортмедтех”, за час співпраці з ОСОБА_23 , останній зарекомендував себе як відповідальна і дисциплінована особа, яка може проявити наполегливість у досягненні мети, ініціативу і прийняти правильне рішення у питаннях, що стосується професійної діяльності. ОСОБА_24 постійно працює над вдосконаленням професійних навичок, є набувачем багаточисельних сертифікатів, дипломів підвищення кваліфікації і неодноразово використовував набуті навички у вирішенні складних завдань. Взаємовідносини з колегами завжди складались на рівні на та підставі взаємної поваги, підтримував співробітників в складних життєвих ситуаціях, але при цьому дотримується корпоративних норм та правил етичної поведінки. Здатен працювати понаднормово задля вирішення проблем під час кризової ситуації. Займає активну життєву позицію, має міцні товариські та родинні стосунки (а.с. 106 т.1).
З характеристики, наданої головою правління ОСББ “Славія” від 07.11.2023 вбачається, що за час проживання ОСОБА_3 зарекомендував себе позитивним, привітним, ввічливим чоловіком. У спілкуванні з адміністрацією та персоналом комплексу конфліктних ситуацій не було. Скарг від сусідів не виникало, правила суспільної поведінки не порушував (а.с. 119 т.1).
Відповідно до довідок ТОВ “Осіріс-2005” №ОС000000001 від 04.12.2025 та №ОС 000000002 від 19.12.2025, ОСОБА_3 працює в даному Товаристві з 15.04.2016. На даний час займає посаду директора. Дохід за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 склав - 46650,00 грн; а за період з 01.01.2025 по 31.12.2025 склав - 36000,00 грн (а.с. 4 т.7).
Згідно довідок ТОВ “Еліксирдієтері” №ЕД000000001 від 04.12.2025 та №ЕД000000002 від 19.12.2025, ОСОБА_3 працює в Товаристві з 01.12.2019 та на даний час займає посаду директора. Дохід за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 склав - 46650,00 грн, а за період з 01.01.2025 по 31.12.2025 склав - 36000,00 грн (а.с. 5 т.7).
З довідок ТОВ “Еліт-Фарм” №16 від 04.12.2025 та №18 від 19.12.2025 вбачається, що позивач за первісним позовом працює у даному Товаристві з 01.03.2010 та на даний час займає посаду директора. Заробітна плата за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 склала - 93409,45 грн, а за період з 01.01.2025 по 30.11.2025 склала - 96525,00 грн (а.с. 6 т. 7).
Відповідно до довідок ТОВ “Керуюча компанія Еліксир” №КЕ000000001 від 04.12.2025 та №КЕ000000002 від 19.12.2025, ОСОБА_3 працює в даному Товаристві з 01.02.2017 та на даний час займає посаду директора. Дохід за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 склав 47814,74 грн, а за період з 01.01.2025 по 31.12.2025 склав - 39415,56 грн (а.с. 7 т.7).
Разом з тим, згідно пояснень ОСОБА_3 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, він повністю забезпечує дітей, має заощадження з попередніх років, які достатні для гідного життя у країні ЄС. Однак, таке твердження позивача за первісним позовом не підтверджене доказами, враховуючи, що надані позивачем вказані вище довідки містять інформацію про доходи, які не дозволяють ОСОБА_3 сплачувати оренду “пентхаусу” у країні ЄС та гідно утримувати трьох дітей відповідачки за первісним позовом та сина, матір”ю якого є колишня дружина позивача.
Щодо позову  ОСОБА_1 , яка ставить питання про визначення проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з нею, колегія зазначає наступне.
Так, судом встановлено, що відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи “Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості” ОСОБА_1 станом на 20.10.2023 до кримінальної відповідальності не притягувалась, незнятої чи непогашеної судимості немає та в розшуку не перебуває (а.с. 51 т.1).
Відповідно до характеристики, виданої головою правління ОСББ “Славія” від 07.11.2023, ОСОБА_1 проживала з 2017 року по лютий 2022 року за адресою по АДРЕСА_1 зі своєю родиною. За час проживання зарекомендувала себе позитивною, привітною, ввічливою жінкою. У спілкуванні з адміністрацією та персоналом комплексу конфліктних ситуацій не було. Скарг від сусідів не виникало, правила суспільної поведінки не порушувала. Діти поводяться ввічливо, виглядають завжди охайно (а.с. 54 т.1).
З характеристики голови правління ОСБ “Каверіна 1” від 21.10.2023 вбачається, що ОСОБА_1 з дня народження по 07.09.2014 мешкала за адресою по АДРЕСА_3 зі своїми батьками. Вона зарекомендувала себе як дбайлива донька та матір, чуйна. Готова завжди прийти на допомогу. ОСОБА_25 , старший син, як і інші брати і сестри, відгукуються про матір з ніжністю і повагою. Діти завжди охайно виглядають, неконфліктні, спокійні. При цьому ОСОБА_26 , інтелігентна, спокійна, впевнена в собі жінка. Вона активно займається вихованням дітей, активно цікавиться життям дітей в школі, допомагає їм з заняттями, виконує функцію моральної підтримки членів сім`ї. Тактична, терпляча, вміє знаходити компромісні рішення і цьому вчить дітей. В конфліктних ситуаціях з сусідами не помічена. Скарг на неї не надходило (а.с. 55 т. 1).
Згідно з довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричного огляду, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №3353 від 22.02.2024, психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання для виконання опіки над дітьми відсутні (а.с. 47 т. 2).
Згідно пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вона на даний час проживає у ОСОБА_7 та має статус біженки, який продовжено до 27.02.2027. В ОСОБА_7 позивачка за зустрічним позовом проживає у трикімнатній квартирі, за яку повністю сплачує оренду уряд ОСОБА_7 . Отримує від уряду країни матеріальну допомогу в розмірі 400,00 фунтів стерлінгів на місяць. Позивачка за зустрічним позовом на даний час навчається у ОСОБА_27 коледжі на п`ятому рівні на курсі англійської мови, яка їй потрібна для підтвердження диплому лікаря і в подальшому працювати за професією лікаря. Станом на цей час проходить стажування в компанії, яка займається підбором персоналу для клінінгу приміщень та з червня 2026 року буде мати постійне місце роботи за посадою “асистент по набору персоналу для клінінгу приміщень” зі встановленою заробітною платою 1500,00 фунтів стерлінгів. 
Також, у своїх поясненнях зазначила, що для дітей в ОСОБА_7 заброньовані місяця в навчальних закладах, діти зареєстровані в Медичній практиці Шотландії та будуть під наглядом сімейного лікаря. На кожну дитину може отримувати матеріальну допомогу від держави ОСОБА_7 в розмірі по 264,00 фунтів стерлінгів на кожну дитину та 560,00 фунтів стерлінгів додаткової матеріальної допомоги на трьох дітей.
На підтвердження вказаних вище фактів, ОСОБА_1 надано копію договору захищеної (безстрокової) оренди житла ОСОБА_7 , укладеного між Житловою асоціацією ОСОБА_28 та орендарем ОСОБА_29 щодо оренди житла за адресою: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , G21 3АN.
Відповідно до пункту 1.4. даного договору, оренда розпочинається з 20.11.2024 (дата в`їзду) та діє з дати в`їзду до 28.12.2024. а після цього - на умовах календарного місяця.
У пункті 1.5 визначено, що розмір орендної плати становить 543,96 фунта стерлінгів за кожен календарний місяць (зворот а.с. 220 - 233 т.6).
Крім того, зі змісту копії листа житлового інспектора від 18.12.2025, підтверджено, що ОСОБА_1 є єдиним орендарем житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , G21 3АN, починаючи з 20 листопада 2024 року. Житлове приміщення є безпечним, придатним та відповідним для проживання. Житло є повністю автономним та включає: центральне опалення; постійним доступ до гарячої та холодної води; електропостачання та водопостачання; функціональну кухню; ванну кімнату з належними санітарними умовами. Житло відповідає встановленим житловим стандартам. Витрати на житло покриваються програмою Universal Credit. Житлове приміщення складається з трьох спалень та однієї вітальні (а.с. 238-240 т.6).
Також, ОСОБА_1 надано підтвердження виплати їй стандартної щомісячної матеріальної допомоги у розмірі 400,00 фунтів стерлінгів та сплату орендної плати за житло у сумі 567,72 фунтів стерлінгів за програмою “Universal Credit” та інформацію щодо можливого розмір виплат, які призначені для допомоги дітям (а.с. 212-216, 245-247 т.6).
Листом директора CLEANIFIQ LTD офіційно підтверджено, що пані ОСОБА_30 буде працевлаштована в компанії CLEANIFIQ LTD на посаді спеціаліста служби підтримки клієнтів, починаючи з 15 червня 2026 року. Її річна заробітна плата становитиме 30000,00 фунтів стерлінгів до оподаткування.
Також, ОСОБА_1 надано підтвердження Медичного центру Спрінгберн від 02.12.2025, що ОСОБА_4 є пацієнтом клініки Dr Harris & Partners, перебуває під наглядом лікаря ОСОБА_31 і має індивідуальний номер пацієнта 3010108516; ОСОБА_6 є пацієнтом клініки Dr Harris & Partners, перебуває під наглядом лікаря ОСОБА_31 і має індивідуальний номер пацієнта 2403158534; ОСОБА_5 є пацієнтом клініки Dr Harris & Partners, перебуває під наглядом лікаря ОСОБА_31 і має індивідуальний номер пацієнта 1505128641.
Колегія звертає увагу, що наданий ОСОБА_3 лист Медичного центру Спрінгберн від 20.02.2026 про те, що вказані вище підтвердження від 02.12.2025 мають адміністративний характер, не є медичними довідками, - не спростовують факту надання ОСОБА_1 належних доказів на підтвердження реєстрації дітей у Медичному закладі за місцем проживання матері ( ОСОБА_32 ) для здійснення належного медичного нагляду за дітьми. Крім того, переклад наданого ОСОБА_3 листа Медичного центру Спрінгберн від 20.02.2026, не завірений належними чином.
Згідно листа благодійної некомерційної організації SCIO Music & Art Centre “Nightingale” від 19.12.2025, дана організація готова прийняти на регулярні заняття дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У центрі наявні можливості та вільні місця для участі зазначених дітей у таких напрямках: тхеквондо, музика, драма (театральне мистецтво), образотворче мистецтво та інші творчі заняття (а.с. 112 т.7).
Також, позивачкою за зустрічним позовом надано підтвердження наявності місць для дітей ОСОБА_18 та ОСОБА_33 у середній школі Голіруд (а.с. 242-243 т.6).
Колегія звертає увагу, що відповідно до листа Консульства України в Единбурзі №61223/19-500-160280 від 29.12.2025 щодо засвідчення документів, вказані вище представлені ОСОБА_1 документи, є документами, виданими органами влади Великої Британії, зокрема органами місцевого самоврядування Шотландії, та мають інформаційний характер. Відповідно до чинного законодавства в України та встановленої консульської практики, Консульство України в Единбурзі не має повноважень засвідчувати або легалізувати документи, видані органами влади іноземної держави, у тому числі органами місцевого самоврядування.
Разом з тим, у вказаному вище листі Консульство України вказано, що зазначені вище судом документи є оригінальними документами, виданими компетентними органами Великої Британії, та відповідають дійсності. З метою подальшого використання документів рекомендовано здійснити їх переклад українською мовою та нотаріально засвідчити переклад (а.с. 205 т.6).
Колегія зазначає, що переклади усіх вказаних вище письмових доказів, наданих ОСОБА_1 , належним чином завірені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Главчевою Л.В. 
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і треба прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Статтею 160 СК України встановлено право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Відповідно до статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява №2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі потрібно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною;по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).
У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява №31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першорядно повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору.
Норми міжнародного права та національне законодавство не містять положень, які б наділяли одного з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.
При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.
Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди передусім повинні враховувати інтереси самої дитини, оцінюючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.
У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі №377/128/18 (провадження №61-44680св18) зазначено, що тлумачення частини першої статті 161 СК України дає підстави для висновку, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема, особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц (провадження №14-327цс18) викладено висновок про те, що положення Конвенції про права дитини встановлюють, що в усіх діях стосовно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3). Ці положення Конвенції про права дитини узгоджуються з положеннями Конституції та законів України, тому її правові норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.
При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню наступні базові елементи: (а) погляди дитини, (б) індивідуальність дитини, (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин, (г) піклування, захист і безпека дитини, (ґ) вразливе положення, (д) право дитини на здоров`я, (е) право дитини на освіту (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі №654/4307/19 (провадження №61-19210св20).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 січня 2020 року у справі № 148/1555/17 (провадження № 61-7147св19) зазначено, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин справи, а вже тільки потім права батьків. Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновок органу опіки та піклування. Однак найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти шлюб, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, колегія встановила, що батько приховує від матері та суду адресу місця проживання дітей, навіть країну їх проживання; батько не надав суду доказів на підтвердження факту, що діти, матір”ю яких є ОСОБА_1 , постійно проживають саме з ним; не надав суду доказів про наявність у дітей безперешкодного доступу до якісної медичної допомоги та про стан здоров”я дітей; не надав належних та допустимих доказів щодо умов проживання дітей; не надав доказів на підтвердження доводів про навчання дітей у місцевій школі у країні ЄС; не надав доказів щодо соціалізації дітей, кола спілкування за межами сім”ї, їх розвитку, позашкільного навчання, тощо. 
ОСОБА_3 створив умови, які перешкоджають матері приймати участь у вихованні дітей та обмежують дітей у праві бути вихованими не лише батьком, а також і матір”ю, відчувати її турботу і любов. ОСОБА_3 штучно створив умови ізоляції дітей від матері, відмовляється співпрацювати із матір”ю в інтересах дітей, для забезпечення їх гармонійного розвитку та відчуття захищеності. 
Така поведінка позивача за первісним позовом створює для дітей стан невизначеності, позбавляє суд можливості оцінити стабільність і безпечність середовища, у якому перебувають діти з жовтня 2023 року по цей час.
Натомість, мати демонструє готовність забезпечити дітям стабільне та постійне місце проживання; безперервність навчання; належний медичний нагляд; підтримання зв`язку з батьком у спосіб, який не шкодить дітям; емоційну безпеку та передбачуваність життєвих умов.
Відповідно до частини четвертої і п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно з частиною шостою статі 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню та оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22, від 15 листопада 2023 року у справі № 932/2483/21).
Відповідно до висновку адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради №5/6-9 від 24 січня 2024 року встановлено за доцільне визначити місце проживання дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , разом із батьком ОСОБА_3 . 
Зі змісту висновку, зокрема, вбачається, що 07.12.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини був здійснений відеодзвінок на номер телефону НОМЕР_4 . Розмова була розпочата з батьком дітей, ОСОБА_3 , який повідомив, що з жовтня 2023 року перебуває з дітьми, ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 в місті Монреаль (Канада). ОСОБА_3 повідомив членів комісії, що після початку повномасштабного вторгнення рф в Україну, в березні 2022 року він організував виїзд дітей спочатку до Республіки Польща, потім у Сполучене Королівство Великої Британії, а згодом до ОСОБА_7 , де проживав з дітьми та матір?ю дітей, ОСОБА_1 , в одному готелі, різних номерах. Між ним та матір?ю дітей склалися конфлікті відносини через різні погляди на виховання їх дітей. Зі слів на засіданні комісії з питань захисту прав дитини з дозволу батька, ОСОБА_3 , та за бажанням дітей, було проведено бесіду з ОСОБА_37 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 по відеозв?язку. Діти повідомили, що проживають з батьком, ОСОБА_3 , у 4-х кімнатній квартирі, ОСОБА_18 показала свою кімнату, кімнату своїх братів (візуально квартира має хороші умови для проживання). Діти повідомили, що у них з батьком хороші відносини, вони відвідують парки міста Монреаль, виставки, хокейні матчі та інші цікаві місця та заходи. Діти мали охайний вигляд, легко йшли на контакт, на питання відповідали охоче, самі (без питань членів засідання комісії) розповідали як проводять час з батьком. ОСОБА_18 та ОСОБА_16 було поставлено питання, чи спілкуються вони з мамою, ОСОБА_1 , чи є обмеження з боку їх батька щодо спілкування з матір`ю. Зі слів дітей, вони спілкуються з мамою, коли бажають; обмежень, заборони зі сторони батька щодо спілкування з мамою, у них немає. Зі слів ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , батько не намовляє їх проти мами. 17.01.2024 співробітниками управління-служби у справах дітей був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_6 ( ОСОБА_3 є співвласником квартири), здійснено обстеження умов проживання дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (за заявою представника ОСОБА_3 до адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради). Під час виходу встановлено, що батько з дітьми приїхали до України, ОСОБА_24 займається питанням поновлення дітьми навчання в школі №23 м. Дніпра. На час виходу діти були за адресою: АДРЕСА_6 , мали охайний вигляд, легко йшли на контакт, розповідали про свій відпочинок в Мексиці, проживання в Канаді, ОСОБА_7 (а.с. 195-198 т.1).
Враховуючи положення статті 19 СК України, колегія звертає увагу, що представлений суду висновок органу опіки є однобічним, не містить аналізу якнайкращих інтересів дітей з урахуванням особливостей стану здоров`я та розвитку дітей; висновок не містить аналізу створення належних умов для проживання і виховання дітей не лише батьком, а також і матір`ю. З урахуванням однобічності висновку органу опіки, суд не погоджується із висновком про визначення місця проживання дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , із батьком.
Колегія звертає увагу, що дитина є суб`єктом права і незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.
Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.
Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.
Із цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.
При цьому під час визначення місця проживання малолітньої дитини, зважаючи на вікову категорію дитини, бесіду з останньою має проводити психолог, головним завданням якого є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення інтересів дитини та отримання думки щодо бажання дитини проживати з одним із батьків.
Проте суд має враховувати висловлену думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб.
Встановлено, що при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дітей з батьком, місцевим судом безпідставно не заслухано думку кожного з дітей.
Судом апеляційної інстанції неодноразово було зобов`язано позивача за первісним позовом ОСОБА_3 забезпечити суду можливість спілкування з кожним з дітей без присутності батька, на що ОСОБА_3 категорично заперечував. З метою недопущення порушення вимог ст. 171 СК України, суд апеляційної інстанції був змушений здійснювати спілкування в режимі відеоконференції одночасно з двома дітьми - ОСОБА_36 та ОСОБА_38 у безпосередній присутності батька  ОСОБА_3 у кімнаті з дітьми, з обмеженим позивачем часу спілкування (близько 15 хвилин). 
На виконання положень ст. 171 СК України у присутності в залі судового засідання в приміщенні Дніпровського апеляційного суду практичного психолога КЗ соціального захисту “Центр соціальної підтримки дітей та сімей “Обійми” департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради Прокопенка О.В., залученого судом у якості спеціаліста, та представника органу опіки та піклування, у судовому засіданні 14 січня 2026 року апеляційним судом була заслухана думка дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , щодо їх місця проживання, відношення до батька та матері (спілкування відбувалось у присутності батька у одній кімнаті з дітьми, у присутності матері в режимі відеоконференції, протягом обмеженого позивачем часу на спілкування). 
Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , якому виповнилось повних 15 років, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , якій виповнилось повних 13 років, суду пояснили, що вони за місцем їх фактичного перебування відвідують навчальний заклад, де вивчають, зокрема, такі предмети як англійська мова, математика, фізика, геометрія, історія, інформатика, фізкультура. З матір`ю ОСОБА_1 не проживають з жовтня 2023 року. З дорослих з ними проживає лише батько ОСОБА_3 , також з ними мешкає їх рідний брат ОСОБА_6 та син позивача за первісним позовом від іншої жінки - ОСОБА_39 ; домашнім побутом займаються всі разом. Діти неодноразово повторювали, що не хочуть приймати рішення з ким їм залишитись проживати з батьків, оскільки їм тяжко обирати між двома рідними людьми. Вони не обирали з ким проживати, просто так склались обставини. Вважають, що матері тяжко морально від того, що діти не живуть із нею. 
На питання психолога ОСОБА_40 : “Якщо суд вирішити залишити дітей проживати з матір`ю, чи готові вони до таких змін?”, ОСОБА_18 спочатку відповіла, що вона не готова до таких змін. Проте, в подальшому надала пояснення, що не буде проти проживати з тим із батьків, з ким вирішить суд. ОСОБА_16 відповів, що не проти почергового проживання з кожним з батьків. Діти, також, зазначили, що бажають, щоб батьки між собою порозумілись і вони могли б нікого не ображаючи проживати і спілкуватись з обома батьками. Відчуження і недовіри до матері у дітей немає, вона для них комфортна. З батьком їм також комфортно. Також, діти пояснили, що їм ніхто не чинить перешкод у спілкуванні з мамою, хотіли б якнайшвидше побачитись з мамою. Загроз для себе не відчувають ні з боку матері, ні з боку сторонніх осіб. 
Колегія звертає увагу, зі слів позивача за первісним позовом, у судовому засіданні апеляційної інстанції 14 січня 2026 року спілкування з малолітнім ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , було неможливе у зв`язку з перебуванням дитини на плаванні.
На підставі цього, колегією суддів, за погодженням з батьком дитини, у даній справі була оголошена перерва на 25 лютого 2026 року для спілкування з малолітнім ОСОБА_35 , у зручний для нього час, після відвідування Наумом навчального закладу, о 15.00 годині. Батьком день та час спілкування з ОСОБА_37 був погоджений.
Однак, колегія наголошує, що в судовому засіданні 25.02.2026 ні в домовлені 15.00 год, ні протягом періоду часу до 16.30 год (завершення судового засідання) ОСОБА_3 не забезпечив присутність малолітнього ОСОБА_41 для спілкування з судом, з посиланням на те, що дитина не повернулась зі школи; причину відсутності Наума вдома батько назвати не зміг. Також позивач зазначив, що йому невідоме де на даний час перебувають його діти, при цьому він зауважив, що зазвичай у цей час діти вже повертаються додому. Разом із тим, позивач повідомив про неможливість зателефонувати дітям, оскільки вони не мають мобільних телефонів при собі. Викладене підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції від 25.02.2026 року.
Такі обставини свідчать про відсутність у позивача за первісним позовом належного контролю за місцеперебуванням дітей та можливості оперативного зв`язку з ними, що обґрунтовано ставить під сумнів належне виконання ОСОБА_3 батьківських обов`язків щодо забезпечення безпеки дітей, догляду та піклування.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 25 лютого 2026 року після надання пояснень кожною із сторін, практичним психологом КЗ соціального захисту “Центр соціальної підтримки дітей та сімей “Обійми” департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради Прокопенком О.В., який залучений до участі у справі в якості спеціаліста (психолога) надано пояснення, що для формування чіткого та обгрунтованого висновку з ким з батьків дітям буде краще проживати, у нього дуже мало інформації, оскільки з дітьми вдалось поспілкуватись лише в режимі відеоконференції з обмеженим часом, до того ж, в присутності батька, що не надає можливості виснувати, що діти в своїх поясненнях були щирими, без впливу і тиску батька на них. Зі спілкування зі старшими дітьми вбачається, що вони не проти почергового проживання з кожним з батьків, але це рішення може бути правильним лише тоді, коли батьки не мають між собою відкритого гострого конфлікту. З найменшим з дітей Наумом батько взагалі не дав можливості поспілкуватись, хоча судом було враховано, за поясненнями батька, зручний час для дитини, з урахуванням відвідування дитиною навчального закладу, інших заходів. Діти знаходяться в ситуації невизначеної стабільності, яка їх психологічно травмує, не розуміють де, коли та з ким з батьків будуть проживати та на яких умовах. І батько, і мати люблять своїх дітей, готові про них піклуватись, але, через особисті непорозуміння і конфлікти, з метою з`ясування особистих стосунків, використовують дітей як вагомий важіль для з`ясування особистих стосунків. Вказані висновки спеціаліста підтверджуються протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції від 25.02.2026.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; встановивши, що фактичне приховування ОСОБА_3 дітей від матері, відсутність належних та достатніх доказів умов проживання, навчання, стану здоров`я дітей, їх соціального оточення та умов виховання свідчить, що нинішнє перебування дітей з батьком не гарантує реалізації їхніх прав, зокрема, права на одержання турботи та відчуття любові матері; приймаючи до уваги, що перешкоджаючи матері у спілкуванні із дітьми, позивач за первісним позовом позбавляє дітей як належної опіки і виховання з боку матері, так і порушує право дітей на прямі контакти з матір”ю, що суперечить найкращим інтересам дитини; з метою забезпечення стабільності, безпеки, безперервності навчання, належного медичного догляду та дотримання балансу між інтересами дітей, правами батьків на їх виховання і обов`язком батьків діяти виключно в інтересах дітей, - колегія дійшла висновку, що визначення місця проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 найбільшою мірою відповідатиме найкращим інтересам кожного із вказаних дітей.
Колегія зазначає, що відповідно до частини другої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Частиною першою статті 161 ЦК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_12 і на час звернення позивача за первісним позовом ОСОБА_3 та позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 до суду з даними позовами, він мав неповних 13 років. Станом на цей час ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , виповнилось 15 років, він є неповнолітнім.
Водночас сама по собі зміна віку дитини внаслідок тривалості судового розгляду (майже 3 роки) не може бути підставою для відмови у задоволенні позову з посиланням на статтю 29 ЦК України. 
Колегія суддів наголошує, що тривалий розгляд справи не повинен створювати для сторін негативних процесуальних наслідків та не може позбавляти дитину права на ефективний судовий захист, зокрема у частині визначення місця її проживання, враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_16 обмежений у можливості самостійно реалізувати право на вибір місця проживання, оскільки фактично проживає за межами України, в іншій державі, що не є його звичним і рідним середовищем. Назар, за волею батька, фактично позбавлений можливості вільно та безпосередньо спілкуватись із матір”ю, що підтверджується представленими у справі доказами та поясненнями батька, який, зокрема, зазначив, що діти (в тому числі і ОСОБА_16 ) обмежені у користуванні засобами мобільного зв`язку, соціальними мережами. Назар не має власного доходу, що також обмежує його у можливості самостійно реалізувати своє право на визначення місця свого проживання, враховуючи, що під час спілкування із судом ОСОБА_16 зазначив, що бажає проживати і з батьком, і з матір”ю.
За таких обставин, досягнення дитиною 15-річного віку на час розгляду справи апеляційним судом, не свідчить про набуття ОСОБА_16 реальної можливості самостійно визначити своє місце проживання, а тому визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , - підлягає судовому захисту на рівні з іншими дітьми ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Щодо наявних в матеріалах справи висновків та експертних оцінок психологів щодо індивідуально-психологічних особливостей батьків, їхніх виховних можливостей, емоційного стану дітей, рівня їхньої прив`язаності до кожного з батьків, колегія зазначає наступне.
Так, згідно з довідками Комунального закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» від 11 грудня 2023 року та від 12 лютого 2024 року, спеціалістами центру зазначається, що ОСОБА_3 опікується дітьми, є для них авторитетом, забезпечує базові потреби дітей, потреби у навчанні, спілкуванні, відпочинку та дозвіллі, позитивно впливає на їх розвиток, виявляє інтерес до їх внутрішнього світу. Батько не перешкоджає спілкуванню дітей з матір`ю ОСОБА_1 , спілкування між дітьми та батьком доброзичливе та позитивно забарвлене, дітям комфортно разом з ним. Також визначено, що батько має усі підстави психологічного характеру для проживання дітей разом з ним, діти з батьком перебувають в режимі емоційної стабільності та в безпечному середовищі, спілкування з батьком не несе риси психотравмуючих подій для них (а.с. 138-144 т.1, а.с. 38-41 т.2).
У довідці №32, наданій ОСОБА_1 КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» від 06 березня 2024 року вказано, що результати методики «PARI» показали, що ОСОБА_1 має достатній рівень батьківського потенціалу та достатній рівень батьківської компетентності. Між нею та дітьми існує оптимальний емоційний контакт. Стиль батьківської поведінки у - авторитетно-ліберальний (більш м`який, що є природнім для жінки, відкрита для спілкування з дітьми). ОСОБА_1 визначає правила поведінки та обмеження, час від часу надаючи дітям можливість необмеженої свободи з незначним керівництвом. Матір ОСОБА_1 має мотивацію для спілкування та бажає проживати разом з дітьми, має плани на майбутнє своє та дітей. Визначено, що за для психологічного здоров`я та в інтересах дітей обом батькам необхідно налагодити спілкування та встановити конструктивні методи і тактики виховання дітей, побудовані на узгодженій взаємодії батьків, в конструктивному та позитивному руслі без подвійних батьківських установок та маніпулювання (а.с. 48-51 т.2).
Відповідно до психологічного висновку спеціаліста ОСОБА_43 від 12.09.2024, на запит ОСОБА_3 надано наступні рекомендації: 1. Не можна порушувати психоемоційний зв?язок батька - ОСОБА_3 з його малолітніми дітьми, враховуючи довгострокове перебування дітей (понад десять місяців) разом з батьком та відсутність матері у їх житті; 2. Малолітні діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повинні знаходитись з біологічним батьком, для їх повної безпеки, та належного розвитку, якщо мати не може, на даний час виконувати належним чином свої обов?язки та періодично (зі слів дітей) залишала малолітніх дітей на довгий термін зі сторонніми людьми. Немає необхідних документів та доказів, що перебування з біологічним батьком шкодить здоров?ю та психоемоційному розвитку дітей, навпаки діти цілком задоволені та забезпечені всім необхідним. 3. Досягнення домовленостей між, ОСОБА_3 та матір?ю малолітніх дітей, про місце проживання дітей та складання відповідного графіку, щоб не травмувати їх психіку. Вказана домовленість може бути досягнута усно або закріплена письмово шляхом укладення відповідного договору 4. Для забезпечення найліпших інтересів малолітніх дітей з психологічної точки зору, рекомендовано: 1) встановлення місця постійного проживання малолітніх дітей разом з батьком, під час діагностичного інтерв?ювання з спеціалістом діти виявили бажання жити разом з батьком; зустрічі з матір?ю, відповідно до бажання дітей, не порушуючи їх графіку та за згодою, домовленістю обох сторін; спостереження за станом малолітніх дітей психологом за місцем проживання (корекційні та профілактичні зустрічі) (а.с. 230-240 т.2).
Також, відповідно до додаткового психологічного висновку спеціаліста ОСОБА_43 , на запит ОСОБА_3 зроблено висновки, що в цілому психологічний рівень розвитку малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (віковий розвиток) відповідає віковим нормам. Психічний розвиток малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відповідає віковому періоду. Малолітні діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , з урахуванням свого віку, потенційно здатні сприймати інформацію та надавати покази. Психічний стан на момент опитування, малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , емоційний стан стабільний, позитивний, настрій добрий, спостерігається «боротьба мотивів» (а.с. 119-124 т. 5).
Відповідно до висновку спеціаліста ОСОБА_44 №23/07/25 від 21.07.2025, за результатами проведеного аналізу документів та відеоматеріалів було виявлено ознаки системного, цілеспрямованого відчуження дітей батьком від матері, що включає: фізичне обмеження доступу матері до дітей, зокрема вільна можливість бачитись та спілкуватись з дітьми; емоційне блокування контакту; системне невиконання судових рішень; переміщення дітей без дозволу та погодження матері; формування атмосфери конфлікту, в якій діти змушені обирати сторону; залучення дітей як посередників у спілкуванні з матір`ю (а.с. 6-12 т. 5).
Згідно висновку експерта ОСОБА_45 №81/07/25 за результатами проведення психологічної експертизи ОСОБА_1 від 22.07.2025, внаслідок впливу певних обставин, а саме - викрадення, переховування, та ненадання спілкування з дітьми громадянином ОСОБА_3 , невиконання ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська по справі №201/2341/24 від 10.09.2024, у ОСОБА_1 за результатами дослідження діагностовано: високий рівень особистісної тривожності, високій рівень реактивної тривожності; зануреність у собі, его-реакція (не має можливості уникнення ситуацій), важка ситуація сприймається, як тяжка, постійна; наявні страхи, депресивні тенденції, почуття незахищеності, ознаки імпульсивності, агресія; слабкий психологічний захист від неприємних зовнішніх впливів; постійні думки, які пов?язані з основним джерелом свого стресу; сильне занепокоєння відносинами з іншими, потреба у спілкуванні; негативна система відносин до чоловіків, до почуття провини; незадовільна нервово-психічна стійкість; при значних психічних та фізичних навантаженнях, схильна до нервово-психологічних зривів та порушень психічної діяльності. Ситуації, що досліджуються, мають психологічно деструктивний характер для ОСОБА_1 . Встановлено: незадовільна нервово-психічна стійкість, при значних психічних та фізичних навантаженнях, схильна до нервово-психологічних зривів та порушень психічної діяльності. Високий рівень особистісної та реактивної тривожностей. Важка ситуація сприймається, як тяжка, постійна. Наявні страхи, депресивні тенденції, почуття незахищеності, ознаки імпульсивності, агресія. Слабкий психологічний захист від неприємних зовнішніх впливів. Постійні думки, які пов?язані з основним джерелом свого стресу. Сильне занепокоєння відносинами з іншими, потреба у спілкуванні. Всі означені моральні страждання знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв?язку з досліджуваними подіями (а.с. 13-28 т.5).
З висновку спеціаліста ОСОБА_44 №23/07/25 від 30.07.2025 вбачається, що за результатами проведеного дослідження було виявлено, що дії батька: містять маніпулятивну поведінку, яка спрямована не на виконання судового рішення та слідування найкращим інтересам дітей, а на створення доказової бази для судових процесів з подальшим звинувачення матері; відчуження дітей від матері - формування у дітей негативного ставлення до матері шляхом повторюваних деструктивних впливів; нормалізація пошкодження майна інших осіб; потрапляння дітей в умови непередбачуваності, почуття покинутості. У зв?язку із сімейною ситуацією, яка склалась, з урахуванням найкращих інтересів дітей, рекомендується організовувати та проводити зустрічі із матір?ю наступним чином: матір має бути попереджена щонайменше за 24 години до візиту, щоб забезпечити фізичну присутність і підготовку до зустрічі. Узгодження між батьками має відбуватись через офіційні засоби зв?язку або за допомогою державного виконавця; із злагодженою взаємодією батька із матір?ю щодо особливостей відновлення та комунікації із дітьми, зокрема уточнення в який спосіб слід комунікувати із дітьми, їх вподобання, зацікавленості до певних видів діяльності, комфортного вибору часу та проведення зустрічей та спілкування з дитиною (уточнення графіку дитини, її настрою та комфортного способу комунікації); із попередньою психологічною підготовкою дітей з боку батька, а саме - інформування дітей про планування зустрічі із матір?ю, сприяння відновленню контакту дітей із матір?ю, відсутності висловлювань та дій з боку батька, які б формували конфлікт лояльності, відчуження або негативний образ матері; батько не повинен бути присутнім на території або в безпосередній близькості, щоб уникнути психологічного тиску/впливу на дітей з його боку; у разі неможливості батьків організувати побачення із дітьми, залучити медіатора або сімейного психолога/психотерапевта (а.с. 29-31 т. 5).
Відповідно до психологічного висновку спеціаліста ОСОБА_43 від 11.11.2025, за результатами аналізу спостереження за дітьми під час розмови зроблено наступні висновки: зовнішній вигляд дітей цілком благополучний, охайний. Загальна характеристика поведінки дітей: особливості контакту з спеціалістом мають характер співробітництва. Діти спокійні, проявляють зацікавленість, позитивно реагують на запитання, легко вступають в контакт, впевнені у собі й своїх можливостях. Станом на момент опитування, батьком створюються всі належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей, як і на момент попереднього опитування. Батько виявляє увагу і турботу до дітей. Діти цілком задоволені своїм життям, навчальний процес не порушено, медична страховка в наявності, але діти повідомляють, що між батьками є конфлікт, який «почала мама..», «мама часто каже неправду….», «я люблю і маму і тата.... Психоемоційно діти не готові надавати свої свідчення у суді, так як є емоційно залежними від обох батьків та втягнуті у конфлікт між батьками, це може викликати емоційний стрес. Діти бояться відкрито висловлювати свою думку, позицію, щодо проживання з батьком, щоб не образити маму, вважають що це може зіпсувати їхні стосунки з нею. Обом батькам важливо знайти сили зберегти нормальні відносини один із одним після розлучення. Законодавством України встановлюються рівні права батька і матері при визначенні місця проживання дитини. Основні стилі виховання, які використовує батько - це «Кооперація» та «Прийняття», високий рівень виховної дієздатності батька, батько намагається знайти компроміс у відносинах з колишньою дружиною заради спільних дітей (а.с. 127-129 т.6).
Згідно додаткового психологічного висновку спеціаліста ОСОБА_43 від 24.11.2025, за результатами аналізу спостереження за дітьми під час розмови загальна характеристика поведінки дітей: особливості контакту з спеціалістом мають характер співробітництва. Враховувати думку дітей є важливою вимогою закону, особливо у питаннях, що стосуються їхнього життя. Якщо дитина здатна чітко висловити свою думку, її бажання слід враховували в будь-якому випадку, навіть якщо це не визначено законодавством. Батьки мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини/дітей жоден з них не має переваги перед іншим. Рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини/дітей на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини/дітей у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків (а.с. 125-126 т. 6).
Суд наголошує, що висновки, викладені у вищевказаних письмових доказах, зроблені на замовлення одного із батьків, які є безпосередньо заінтересованими у результаті розгляду даної справи; також висновки зроблені без спілкування з другим із батьків, що також свідчить про обмеженість і однобічність таких досліджень чи спостережень. 
Колегія зазначає, що вище перелічені висновки спеціалістів зроблені, зокрема, за результатами аналізу спостереження та спілкування з дітьми дистанційно в режимі відеоконференції та лише за участі одного з батьків (батька), - не є об”єктивними і переконливими, оскільки проведення психологічних обстежень дистанційно істотно обмежує можливість спеціаліста повноцінно оцінити емоційний стан дітей, їх поведінкові реакції, рівень психологічного комфорту, а також вплив зовнішніх факторів та оточення, у якому перебувають діти під час спілкування. В умовах онлайн спілкування спеціаліст позбавлений можливості безпосереднього спостереження за взаємодією дій з кожним із батьків, що є ключовим елементом для встановлення реальної емоційної прихильності. 
Крім того, дистанційний формат не виключає стороннього впливу на дітей під час опитування, зокрема присутності інших осіб за межами поля відеокамери, попереднього інструктування дітей або формування відповідей під психологічним чи емоційним тиском. За таких умов неможливо гарантувати щирість висловлювань дітей, що також підтверджено практичним психологом ОСОБА_46 який залучений до участі у справі в якості спеціаліста (психолога), у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
Враховуючи викладене, вказані вище висновки спеціалістів, отримані виключно шляхом дистанційного спілкування з дітьми, шляхом спілкування лише з одним з батьків, мають оціночний однобічний характер, не є достатньо обґрунтованими та не можуть слугувати вирішальним доказом при встановленні фактичної прихильності дітей до кожного з батьків і визначенні їх найкращих інтересів.
Згідно довідки КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради №114 від 23.09.2024, наданої ОСОБА_1 про надання соціально-психологічної допомоги в умовах денного стаціонару, для повноцінного розвитку дітей у виховному процесі необхідна присутність та спілкування з обома батьками; задля психологічного здоров`я та в інтересах дітей обом батькам рекомендовано налагодити спілкування та встановити конструктивні методи та тактики виховання; методики і тактики виховання дітей повинні бути побудовані на узгодженій взаємодії батьків, в конструктивному та позитивному руслі, за згодою дітей, без подвійних батьківських установок та маніпулювання (а.с. 48-49 т.3). Дана довідка містить загальні рекомендації обом батькам з приводу виховання дітей; у ній не зазначаються висновки щодо прихильності дітей до жодного із батьків. 
З урахуванням змісту постанови Верховного Суду у даній справі, враховуючи встановлені батьком обмеження суду у часі спілкування в режимі відеоконференції із старшими дітьми ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , у безпосередній присутності батька; приймаючи до уваги непредставлення батьком можливості суду поспілкуватись з молодшим сином Наумом; враховуючи непредставлення батьком належних та достатніх доказів щодо місця, умов проживання, виховання дітей, їх медичного обслуговування, тощо - апеляційним судом не встановлено саме факту домашнього насильства над дітьми, однак ОСОБА_16 та ОСОБА_18 надавали пояснення у безпосередній присутності батька, під його контролем в режимі відеоконференції, що унеможливлює достовірну перевірку факту домашнього насильства над дітьми з боку батька, що узгоджується з висновком  практичного психолога ОСОБА_40 , який наданий усно у судовому засіданні апеляційного суду. 
Колегія суддів критично оцінює пояснення представника органу опіки та піклування щодо виникнення синця під оком у неповнолітнього ОСОБА_13 випадково під час гри з братами та сестрою, оскільки така інформація здобута працівником органу опіки під час спілкування по відеозв”язку з дитиною; інших доказів суду не надано. Апеляційний суд враховує, що діти перебувають під істотним впливом батька, що може позначатися на змісті та характері наданих ними пояснень. 
Також, у даній справі апеляційним судом було розглянуто питання щодо можливості встановлення спільної фізичної опіки батьків над дітьми та зроблено висновок про неможливість встановлення такої опіки, з огляду на наступне.
У пункті 67 Загального коментаря №14 від 29 травня 2013 року Комітет ООН з прав дитини зазначив, що в інтересах дитини доцільно виходити зі спільної батьківської відповідальності. Приймаючи рішення в інтересах дитини, суддя має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.
У Резолюції «Рівність і спільна батьківська відповідальність» від 02 жовтня 2015 року №2079 Парламентська Асамблея Ради Європи підкреслила необхідність поваги органів влади держав-членів до права батьків нести спільну відповідальність, забезпечивши, щоб сімейне право передбачало у разі роздільного проживання батьків або розірвання шлюбу можливість спільної опіки над дітьми в їх найкращих інтересах на основі взаємної згоди між батьками (пункт 2).
Крім того, Парламентська Асамблея Ради Європи звернула увагу, що розвиток спільної батьківської відповідальності допомагає подолати гендерні стереотипи щодо ролей, які нібито призначаються жінкам і чоловікам у сім`ї, і є очевидним відображенням соціологічних змін, які відбулися за останні п`ятдесят років в організації приватної та сімейної сфер (пункт 4).
Спільне батьківство слід сприймати як координацію між дорослими у їхніх батьківських ролях і здатність підтримувати та допомагати один одному, воно сприяє покращенню співпраці між батьками та зменшенню ризику потенційних суперечок, оскільки така модель вільна від тягаря переможець-переможений. 
З урахуванням вищезазначеного, при вирішенні спору між розлученими батьками про визначення місця проживання дитини суд, з урахуванням обставин справи, має право розглянути питання щодо визначення місця проживання дитини з одним із батьків із забезпеченням контакту дитини з іншим з батьків чи застосування спільної фізичної опіки з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного з батьків за відповідним графіком. У постановах від 26 жовтня 2022 року у справі №750/9620/20, від 04 жовтня 2023 року в справі №208/4667/20, від 14 грудня 2022 року у справі №742/2571/21, від 10 січня 2024 року у справі №183/3958/20 Верховний Суд звертав увагу на можливість застосування судами моделі спільної фізичної опіки батьків над дитиною.
Під час вирішення питання щодо можливості встановлення спільної фізичної опіки, суди, окрім загальних обставин, мають також враховувати: бажання кожного з батьків, щоб дитина проживала разом з ним, згоду на участь у її вихованні та піклуванні; наявність у обох батьків сталих відносин з дитиною та бажання останньої спілкуватися з обома батьками; відсутність обставин, зазначених у частині другій статті 161 СК України, а також інших обставин, що можуть становити загрозу інтересам дитини; наявність у кожного з батьків часу та можливості, що дозволяє належним чином опікуватися дитиною; місце проживання кожного з батьків, що знаходиться не далеко від звичайного місця проживання дитини (сформованих місць життєвих інтересів дитини) тощо.
Так, колегія наголошує, що позивачем за первісним позовом ОСОБА_3 , незважаючи на неодноразові роз`яснення суду, не надано інформації та доказів щодо місця фактичного проживання та перебування дітей, їх місце навчання, а лише зазначено про їх перебування в одній з країни Європейського Союзу, тоді як відповідачка за первісним позовом ОСОБА_1 на даний час проживає у Шотландії (Велика Британія не є членом ЄС) із зазначенням певної адреси. 
Колегія суддів зазначає, що така позиція батька, зокрема, унеможливлює визначення реальної відстані між місцем проживання матері та місцем перебування дітей і батька, ускладнює оцінку умов проживання, доступу до освіти, медичного забезпечення та безпеки дітей.
Таким чином, проживання батьків у різних державах об`єктивно унеможливлює реалізацію моделі спільної фізичної опіки, оскільки така форма опіки передбачає постійне або почергове проживання дітей із кожним із батьків, що потребує територіальної наближеності місця проживання, стабільного графіка та безперервності освітнього процесу. За відсутності спільної країни проживання батьків, почергове перебування дітей з кожним із батьків є таким, що створює надмірне навантаження на дітей (часті переїзди, зміна освітнього середовища, соціального і мовного оточення, медичного обслуговування тощо).
Крім того, колегія звертає увагу, що ні батько, ні матір питання встановлення спільної фізичної опіки над дітьми у справі не ініціювали. 
З урахуванням встановлених обставини справи, колегія дійшла висновку, що встановлення спільної фізичної опіки є неможливим та таким, що не відповідає найкращим інтересам дітей. 
Виходячи з викладеного, дослідивши подані сторонами докази, прийнявши до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, їх поведінку щодо дітей, вік дітей, умови проживання та інші обставини, що мають істотне значення, - колегія дійшла висновку, що проживання дітей  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю буде відповідати найкращим інтересам дітей та забезпечить розвиток у безпечному, спокійному середовищі та гарантуватиме прозорість умов проживання, дозволить відновити баланс батьківської участі без шкоди для психоемоційного стану дітей.
Колегія приймає до уваги, що з жовтня 2023 року по цей час позивач за первісним позовом створює перешкоди у спілкуванні матері з дітьми; такі перешкоди виключають можливість повноцінної участі матері у вихованні дітей. Позивач протягом тривалого часу позбавляє дітей можливості відчувати любов та турботу матері.
Разом з тим, згідно пояснень матері, вона усвідомлює необхідність участі батька у вихованні дітей, не перешкоджатиме йому брати участь у спілкуванні з дітьми, у разі визначення місця проживання дітей з нею. 
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, що потягло ухвалення помилкового судового рішення, яке не відповідає інтересам дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , тому оскаржуване рішення місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 та задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 .
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 та про задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 – задовольнити. 
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2024 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей з матір`ю – задовольнити. 
Визначити місце проживання дітей  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_13 (РНОКПП НОМЕР_5 ). 
У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей з батьком – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

А.В. Гапонов