Кримінальне провадження №629/2260/24
Номер провадження 1-кп/629/22/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м.Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді – ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 , прокурора- ОСОБА_3 , потерпілої- ОСОБА_4 , представників потерпілих- ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законного представника потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , обвинувачених- ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисників – ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Лозівського міського суду Харківської області від 02.04.2001 року за ч.4 ст.140 КК України(1960) до 3 років позбавлення волі без конфіскації всього особистого майна, на підставі ст. 45 КК України із застосуванням ст. 44 КК України, з іспитовим строком 2 роки, без стягнення штрафу в дохід держави; вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.04.2004 року за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки; вироком Московського районного суду м.Харкова від 12.06.2008 року за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 4 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, звільнений 01.06.2011 року; вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 12.03.2013 року за ч.3 ст.187, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, звільнений 03.08.2018 року; вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 18.02.2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.11.2023 року за ч.2 ст.125 КК України до 150 годин громадських робіт; вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.03.2024 року за ч. 2 ст.389 КК України до 3 років обмеження волі, -у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.187, ч.2 ст.121, ч.1 ст. 357 КК України, та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Панютине, м. Лозова, Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, -у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 4 ст.187, ч.2 ст.121, ч.1 ст. 357 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
10.05.2021 року приблизно о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився поруч з магазином «Ксенія», який розташований за адресою: Харківська область, місто Лозова, смт. Панютине, проїзд Миру, будинок 12-А, де помітив компанію хлопців, серед яких був малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким у нього були неприязні відносини.З метою вчинити конфлікт з малолітнім ОСОБА_7 , ОСОБА_10 знайшов дерев`яну палицю і підійшов до малолітнього ОСОБА_7 та розпочав сутичку. В ході сутички, з руки малолітнього ОСОБА_7 спав смартгодинник (фітнес браслет) «Мі Smart Band 5» моделі «XMSH 10 НМ» з серійним номером: 28353/4029578510.05.2021. В свою чергу, малолітній ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходився поруч, підняв з землі вказаний смарт годинник та простягнув його малолітньому ОСОБА_7 . Помітивши у руці малолітнього ОСОБА_13 смарт годинник, який належить малолітньому ОСОБА_7 , у ОСОБА_10 виник раптовий умисел на відкрите викрадення вказаного смарт годинника. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення смарт годинника малолітнього ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, вихопив з руки малолітнього ОСОБА_13 , тобто відкрито викрав, смарт годинник (фітнес браслет) «Мі Smart Band 5» моделі «XMSH 10 НМ» з серійним номером: 28353/4029578510.05.2021 вартістю 849 гривень. В подальшому, ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому малолітньому ОСОБА_7 майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 22.02.2024 року, близько 16:00 години, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_9 перебували поряд з магазином «Рулька» за адресою: м. Лозова, м-н 5, буд.4А, де спільно вживали алкогольні напої. В цей час до них підійшов раніше незнайомий їм ОСОБА_10 та попрохав допомогти йому з приводу повернення боргу його знайомим ОСОБА_16 , на що останні погодились.Того ж дня, близько 16:25 години більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 на прохання ОСОБА_10 , прийшли до квартири ОСОБА_16 , розташованої за адресою: АДРЕСА_4 . В подальшому, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , шляхом вільного доступу проникли через відчинені вхідні двері до приміщення квартири ОСОБА_16 , де ОСОБА_10 та ОСОБА_9 почали шукати нібито належні ОСОБА_10 речі, ОСОБА_15 тим часом чекала останніх у приміщенні коридору, а ОСОБА_14 до приміщення квартири не зайшла та залишилася на сходинковому марші. Через декілька хвилин до приміщення квартири повернувся потерпілий ОСОБА_16 , після чого у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник умисел на заволодіння майном потерпілого шляхом вчинення розбійного нападу. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з проникненням до житла ОСОБА_16 , ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , достовірно знаючи про те, що згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено воєнний стан на всій території Україні та продовжено його дію з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, будучи особою раніше судимою за вчинення розбійного нападу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання з метою подавлення волі потерпілого до супротиву, нанесли останньому не менше п`яти ударів кулаками та взутими ногами по голові, тулубу та кінцівкам, від яких потерпілий на не тривалий термін втратив свідомість. Після вказаних дій, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , погрожуючи застосуванням насильства ОСОБА_16 , перетягли його на ліжко до приміщення зали, де висунули йому вимогу передачі їм грошей та банківської карти. Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, направленого на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_16 , ОСОБА_9 з кишені куртки потерпілого викрав шкіряний гаманець, вартістю 233,33 грн., з грошима в сумі 700,00 грн., банківську картку АТ «Акцент Банк». Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, покинули приміщення квартири та розділили викрадене між собою майно. В подальшому, 22.02.2024 року в період часу з 19:07 години по 19:16 годину, ОСОБА_9 , шляхом здійснення безконтактної оплати товару з раніше викраденої банківської картки потерпілого ОСОБА_16 у приміщенні магазину «КРЕДО ЛОГІСТІК», розташованого за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 1, буд. 22, заволодів грошовими коштами в сумі 1949,70 грн. Своїми умисними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спричинили потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 2883,03 грн. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_16 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців в околоочних ділянках, крововилив в білкову оболонку правого ока, садно лобової ділянки зліва, забійна рана лобової ділянки справа на тлі садна, крововиливи в м`які тканини голови збоку їх внутрішньої поверхні в лобно- скроневій ділянці зліва і лобній ділянці посередині, крововиливи під тверду мозкову оболонку у вигляді субдурального крововиливу, субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку з вогнищем контузії лівої скроневої частки, синець в проекції право реберної дуги, синець тильної поверхні лівої кисті. Від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_5 о 13:05 годині, ОСОБА_16 помер в стаціонарі КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР. Причиною смерті ОСОБА_16 стала важка черепна мозкова травма з внутрішньочерепними крововиливами, забоєм головного мозку та її ускладненням - набряком - набряканням головного мозку, гострий розлад кровообігу. Мається прямий причинно-наслідковий зв`язок між травмою голови, отриманою ОСОБА_16 і настанням його смерті. Травма голови, яка мала місце у ОСОБА_16 , має ознаки тілесного ушкодження, небезпечного для життя та перебуває у прямому причинному зв`язку з його смертю. 
Крім того, 22.02.2024 року, близько 16:00 години, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_9 перебували поряд з магазином «Рулька» за адресою: м. Лозова, м-н 5, буд.4А, де спільно вживали алкогольні напої. В цей час до них підійшов раніше незнайомий їм ОСОБА_10 та попрохав допомогти йому з приводу повернення боргу його знайомим ОСОБА_16 , на що останні погодились. Того ж дня, близько 16:25 години, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 на прохання ОСОБА_10 , прийшли до квартири ОСОБА_16 , розташованої за адресою: АДРЕСА_4 . В подальшому, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , шляхом вільного доступу проникли через відчинені вхідні двері до приміщення квартири ОСОБА_16 , де ОСОБА_10 та ОСОБА_9 почали шукати нібито належні ОСОБА_10 речі, ОСОБА_15 тим часом чекала останніх у приміщенні коридору, а ОСОБА_14 до приміщення квартири не зайшла та залишилася на сходинковому марші. Через декілька хвилин до приміщення квартири повернувся потерпілий ОСОБА_16 , після чого у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник умисел на заволодіння майном потерпілого шляхом вчинення розбійного нападу. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_16 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючі їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, повалили потерпілого на підлогу у приміщенні коридору та спільно нанесли останньому не менше п`яти ударів кулаками та взутими ногами по голові, тулубу та кінцівкам, від яких потерпілий на не тривалий термін втратив свідомість. Заволодівши майном потерпілого, з місця злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , потерпілому ОСОБА_16 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців в околоочних ділянках, крововилив в білкову оболонку правого ока, садно лобової ділянки зліва, забійна рана лобової ділянки справа на тлі садна, крововиливи в м`які тканини голови збоку їх внутрішньої поверхні в лобно скроневій ділянці зліва і лобній ділянці посередині, крововиливи під тверду мозкову оболонку у вигляді субдурального крововиливу, субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку з вогнищем контузії лівої скроневої частки, синець в проекції право реберної дуги, синець тильної поверхні лівої кисті. Від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_5 о 13:05 годині, ОСОБА_16 помер в стаціонарі КНП «МКЛШНМД ім.проф. О.І. Мещанінова» ХМР. Причиною смерті ОСОБА_16 стала важка черепна мозкова травма з внутрішньочерепними крововиливами, забоєм головного мозку та її ускладненням - набряком - набряканням головного мозку, гострий розлад кровообігу. Мається прямий причинно-наслідковий зв`язок між травмою голови, отриманою ОСОБА_16 і настанням його смерті.Травма голови, яка мала місце у ОСОБА_16 , має ознаки тілесного ушкодження, небезпечного для життя та перебуває у прямому причинному зв`язку з його смертю. 
Крім того, 22.02.2024 року, близько 16:00 години, ОСОБА_14 ОСОБА_15 та ОСОБА_9 перебували поряд з магазином «Рулька» за адресою: м. Лозова, м-н 5, буд.4А, де спільно вживали алкогольні напої. В цей час до них підійшов раніше незнайомий їм ОСОБА_10 та попрохав допомогти йому з приводу повернення боргу його знайомим ОСОБА_16 на що останні погодились. Того ж дня, близько 16:25 години, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 на прохання ОСОБА_10 , прийшли до квартири ОСОБА_16 , розташованої за адресою: АДРЕСА_4 . В подальшому, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , шляхом вільного доступу проникли через відчинені вхідні двері до приміщення квартири ОСОБА_16 , де ОСОБА_10 та ОСОБА_9 почали шукати нібито належні ОСОБА_10 речі, ОСОБА_15 тим часом чекала останніх у приміщенні коридору, а ОСОБА_14 до приміщення квартири не зайшла та залишилася на сходинковому марші. Через декілька хвилин до приміщення квартири повернувся потерпілий ОСОБА_16 , після чого у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник умисел на заволодіння майном потерпілого шляхом вчинення розбійного нападу. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою використання вказаної банківської картки для таємного викрадення грошових коштів з банківського рахунку на ім`я ОСОБА_16 шляхом вільного доступу з кишені куртки потерпілого викрав шкіряний гаманець, вартістю 233,33 грн. з грошима в сумі 700,00 грн., банківську картку АТ «Акцент Банк» № НОМЕР_1 , яка є засобом доступу до банківського рахунку на ім`я ОСОБА_16 та відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2000 «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» являється офіційним документом. Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покинули приміщення квартири та розділивши викрадене між собою майно, розпорядилися ним на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_10 , допитаний у судовому засіданні, свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.186 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, підтвердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, пояснивши час, спосіб та обставини, за яких він вчинив вказане кримінальне правопорушення, підтвердивши характер та механізм своїх дій.
У судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 пояснила, що влітку 2021 її син ОСОБА_7 прибіг додому та повідомив, що викликав поліцію, тому що ОСОБА_10 забрав у нього електронний годинник, стверджуючи, нібито це його річ, яку він знайшов. Згодом працівники поліції повернули їй годинник. Належність годинника синові ОСОБА_8 підтвердила, надавши коробку від нього. 
Крім повного визнання винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.186 КК України, його вина у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, зокрема:
- рапортом ст.інспектора-чергового ЧЧ СМ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області від 10.05.2021 року (т.5 а.с.53);
-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10.05.2021 року (т.5 а.с.54);
- протоколом огляду місця події від 10.05.2021 року з додатком фототаблицею, згідно якого на відкритій ділянці місцевості, яка розташована біля під`їзду №4 по проїзду Миру №9 в смт.Панютине м.Лозова було виявлено та вилучено смарт годинник (фітнес браслет) «Мі Smart Band 5» моделі «XMSH 10 НМ» з серійним номером: 28353/4029578510.05.2021 (т.5 а.с.60-63);
- постановою слідчого від 11.05.2021 року про визнання речовим доказом: смарт годинника «Мі Smart Band » моделі «XMSH 10 НМ», з силіконовим ремінцем чорного кольору (т.5 а.с.64);
- протоколом огляду місця події від 20.05.2021 року з додатком фототаблицею ( т.5 а.с.55-59).
- висновком судово-медичного експерта № 12-14/118-ЛЗ/21 від 20.05.2021 року за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи неповнолітнього ОСОБА_7 , 2008 року народження, за фактом спричинення тілесних ушкоджень, мають місце синець в області проекції правої виличної кістки, садно в області проекції лівої виличної кістки, синці по розгинальній поверхні лівого передпліччя у нижній третині і по розгинальній поверхні лівого проміне-зап?ясткового суглобу, які утворилися від ударної дії тупих предметів що не відобразили в ушкодженнях своїх індивідуальних особливостей і якими могли бути як руки так і дерев?яна палиця (фрагмент дерев?яного паркану), можливо в строк та за обставин вказаних в настановній частині постанови і потерпілим. Маловірогідне утворення комплексу тілесних ушкоджень у потерпілого в результаті його падіння з висоти власного зросту на рівну поверхню як з наданням так і без такого тілу прискорення. За ступенем тяжкості синці і садно це легке тілесне ушкодження (т.5 а.с.72);
-висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №73 від 10.05.2021 року за результатами якого ОСОБА_10 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (т.5 а.с.73);
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з додатками від 12.05.2021, 18.05.2021 та 19.05.2021 року (т.5 а.с. 74-99);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 20.05.2021 року, з додатком DVD-R диском з відеозаписом (т.5 а.с.100-103);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 12.05.2021 року, з додатком фототаблицею та DVD-R диском з відеозаписом (т.5 а.с.108-111);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 20.05.2021 року, з додатком DVD-R диском з відеозаписом (т.5 а.с.104-107);
-цифровою копією повідомлення, яке надійшло на спецлінію «102» 10.05.2021 року о 17.05 з нормеру (050) 6791028 від ОСОБА_7 , з додатком DVD-R диском з аудіозаписом (а.с.112-113). 
Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні за епізодом від 22.02.2024 року вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.187, ч.2 ст.121, ч.1 ст. 357 КК України, не визнав. Пояснив, що 22.02.2024 року близько 16.30 год. він зустрівся з раніше незнайомим йому ОСОБА_9 та попросив його допомогти — разом сходити за його речами до ОСОБА_16 , оскільки останній раніше викрав належне ОСОБА_10 майно. Пояснив, що до цього він неодноразово приходив до ОСОБА_16 з вимогою повернути викрадене, але той перебував у неадекватному стані, а тому для повернення своїх речей, він залучив ОСОБА_9 , до поліції з приводу викрадення у нього майна ОСОБА_16 , він не звертався. Після того, як ОСОБА_9 погодився на його пропозицію, вони разом прийшли до помешкання ОСОБА_16 , однак спочатку його не було вдома. Приблизно через п`ять хвилин ОСОБА_16 прийшов, зайшов до квартири, та впав, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння, після чого, він та ОСОБА_9 без запрошення ОСОБА_16 зайшли до його квартири, ОСОБА_9 дав злегка потерпілому пару ляпасів, намагаючись впевнитися, що з ним усе добре, при цьому запитав у потерпілого, чи все в нього гаразд, а він в цей час у квартирі шукав свої речі, які у нього раніше викрав ОСОБА_16 , коли він ночував у його квартирі. Зауважив, що до ОСОБА_16 він не підходив та тілесних ушкоджень потерпілому він не завдавав, взагалі не торкався потерпілого, та не знає, чому на його кросівках, спортивних штанях та куртці було виявлено кров потерпілого. Ймовірно кров з`явилася у потерпілого після того, як останній упав з висоти власного зросту, оскільки був п`яний, та він тернувся об ту кров. У квартирі ОСОБА_10 знайшов гаманець, схожий на той, що зник у нього, та забрав його з собою, вважаючи що то його гаманець, свого мобільного телефону у квартирі він не знайшов. Коли вони залишили будинок, ОСОБА_10 пішов до банкомату, дістав банківську картку з гаманця та ввів ПІН-код, однак операція не була успішною. В судових дебатах відмовився від своїх показань, наданих на досудовому розслідуванні, та зауважив, що він не вчиняв жодних протиправних дій стосовно потерпілого, звернувся до потерпілої з вибаченнями, якщо своїми діями завдав їй шкоди, або є в чомусь винним.
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст.187, ч.2 ст.121, ч.1 ст. 357 КК України, не визнав. Пояснив, що події відбувалися приблизно так, як зазначав ОСОБА_10 у судовому засіданні. Крім того, пояснив, що він погодився підти з ОСОБА_10 , тому що останній повідомив, що у квартирі ОСОБА_16 постійно вживають алкогольні напої, ОСОБА_16 може бути не сам, а ОСОБА_10 необхідно забрати свої речі. Завданням ОСОБА_9 було просто бути присутнім та спостерігати за тим, як ОСОБА_10 забиратиме свої речі. Коли вони прийшли до квартири ОСОБА_16 , останнього не було вдома, тому вони почали чекати у під`їзді, де було темно. Згодом вони спустилися на кілька поверхів нижче, щоб покурити. Під час цього вони почули гучний звук. ОСОБА_9 побіг у бік дверей квартири ОСОБА_16 та побачив, що той лежить на підлозі, при цьому у нього була кров на лобі. Коли ОСОБА_16 почав підводитися, ОСОБА_9 підійшов до потерпілого та перевірив, чи все з ним гаразд, легенько давши ляпаса по щоках, та запитуючи, чи все з ним добре, тілесних ушкоджень потерпілому він не завдавав. Він також запропонував викликати швидку допомогу, на що ОСОБА_16 повідомив, що з ним усе гаразд, та почав висловлювати погрози на їхню адресу, зокрема, заявляв, що поріже їх та вб`є. ОСОБА_9 побачив, що в квартирі на зарядці стояв мобільний телефон, та запитав у ОСОБА_16 , чи належить йому цей телефон, на що він повідомив, що то його телефон. У квартирі вони перебували приблизно 10 хвилин. Моменту падіння потерпілого ОСОБА_9 не бачив, він підійшов уже тоді, коли потерпілий намагався підвестися. Також пояснив, що він користувався банківською карткою потерпілого, оскільки вважав, що ця картка належить ОСОБА_10 , адже останній пообіцяв купити пиво. ОСОБА_10 передав йому гаманець, у якому були грошові кошти, за які ОСОБА_9 мав купити пиво. Про наявність банківської картки ОСОБА_9 нічого не повідомляли. Уже під час здійснення покупок ОСОБА_9 побачив банківську картку, при цьому пін-код йому ніхто не повідомляв, він не знав, що банківська картка належить потерпілому. За допомогою банківської картки він придбав пачку цигарок та ще деякі товари, однак точно не пам`ятає які саме. Загальна сума витрачених коштів становила приблизно 2000 гривень. У судових дебатах ОСОБА_9 себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень повністю не визнав, зауважив, що жодних протиправних дій не вчиняв. Зазначив, що безпосередньо в квартирі він перебував не більше 2–3 хвилин, після чого залишив приміщення. Наголосив, що нікого не бив, потерпілого не чіпав і мав намір лише допомогти. Зауважив, що не мав наміру нікого грабувати, а потерпілий перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та поводився неадекватно. Він підтвердив, що погоджується з результатами експертизи, однак зауважив, що у висновку не зазначено, що виявлена кров належить саме ОСОБА_16 , та додав, що він міг випадково зачепити потерпілого рукавом, коли той лежав, проте умисних протиправних дій не вчиняв. Зауважив, що він не має жодного відношення до інкримінованих протиправних дій. Не заперечував, що перебував на місці події, однак стверджував, що нічого не викрадав і насильства не застосовував. 
Не зважаючи на невизнання винуватості, вина ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст.187, ч.2 ст.121, ч.1 ст. 357 КК України повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, зокрема:
Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні пояснила, що 22.02.2024 близько 23.00 год. її син ОСОБА_16 скинув їй на телефон своє фото, на якому було зображене його обличчя, голова була вся розбита, та пояснив, що його вдарили в тамбурі декілька разів у голову, до тями він прийшов вже на підлозі в своїй квартирі. Один з чоловіків(в подальшому з фотографії встановлено, що то був ОСОБА_9 ) сидів на лежачому на підлозі синові зверху на грудях, та приставив ніж до горла, після чого він втратив свідомість, та прийшов до тями вже на дивані. Також ОСОБА_16 розповів їй, що нападників було троє чи четверо, тобто більше двох. Після чого 23.02.2024 вона зустрілася із сином, він був весь побитий, погано розмовляв, ліва сторона обличчя вся розпухла, око не відкривалося, з вуха текла кров. ОСОБА_16 повідомив їй, що у нього забрали гроші, гаманець та банківські картки. Зауважила, що свідок ОСОБА_14 не могла бачити ті частини кімнат квартири, про що вона розповідала на досудовому розслідуванні та в судовому засіданні, не зайшовши повністю до квартири, це свідчить про те, що вона також була присутня при нападі на ОСОБА_16 . Після нападу на її сина у квартирі все було в крові- диван, подушки, стіна, рушники. Взагалі її син був доброю, розумною, працьовитою людиною, працював на заводі та інших офіційних роботах, де була хороша заробітна плата, у неї з ним були довірливі відносини та майже все він розповідав їй та радився з нею. Син їй розповідав, що колись давно ОСОБА_10 попросив залишитися у нього переночувати, пояснивши, що він мешкає в смт. Панютине, та вже пізно добиратися додому, та йому ніде залишитись, ОСОБА_16 дозволив йому, той переночував, та вранці пішов. Пояснила, що її син з дружиною не мешкав, та з 2020 року почав вживати алкогольні напої, тому що переживав, що дружина не дозволяє йому спілкуватися з дитиною. Коли була потреба випити ОСОБА_16 йшов до себе у квартиру, коли він в нетверезому стані -то не конфліктний. 
Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка у судовому засіданні пояснила, що працює фельдшером в КНП ХОР "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф", отримавши виклик від поліції, приблизно через 10 хвилин прибула за адресою, зазначеною у виклику, в м.Лозова на 5-му мікрорайоні у 9-ти поверховий будинок. Вони з медсестрою ОСОБА_18 приїхали в той час, коли слідчий проводив слідчі дії, вона зайшла у квартиру, та побачила чоловіка, на вид якому було до 50-ти років, який сидів на дивані і весь час лягав, говорив, що йому погано, він був у поганому стані, зарослий, побитий, йому було дуже боляче, він казав,що у нього все болить і його нудить, та вона зробила йому знеболювання. Він дихав, був при свідомості. На обличчі у нього були синці, одне око запливше, щоб побачити зрачок їй довелося роздирати повіки, видно було, що один зрачок більший, а інший менший, це свідчить про наявність внутрішньочерепної гематоми. Синці були не першої свіжості, вони були фіолетового кольору, що свідчить про те, що пройшло вже день- два, як його побили. Він був тверезий, запаху алкоголя вона від нього не чула. В квартирі було все розкидано, та квартира була не доглянута. Вона не запитувала хто його побив, оскільки там був слідчий, до повноважень якого входить це встановлювати, її ж цікавив сам пацієнт, до якого була прикута увага, та якому вона надала першу медичну допомогу, та запропонувала госпіталізацію, щоб врятувати його життя. Потерпілий їй нічого не розповідав, бо йому було дуже погано, та було видно, що в нього струс та черепно-мозкова травма. Крім того, ОСОБА_17 пояснила, що фельдшер, яка перед нею відвідувала потерпілого, говорила їй, що вона також бачила, що у нього були різні зрачки, та вона йому пояснювала про необхідність їхати до лікарні,бо з такими травмами він може не вижити, але тоді він відмовився їхати. Коли вона йому запропонувала госпіталізацію, він одразу погодився їхати до лікарні. Його госпіталізували у м. Харків в КНП «МКЛШНМД ім.проф. О.І. Мещанінова» ХМР, оскільки у нього була видима черепно-мозкова травма і гематома внутрішньочерепна, а спеціалісти, нейрохірурги, що це лікують, є тільки в м. Харкові, в м. Лозова такого спеціаліста немає.
Показаннями свідка ОСОБА_18 , яка у судовому засіданні пояснила, що працює медичною сестрою в КНП ХОР "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та в 2024 році, отримавши виклик від поліції, вона з фельдшером ОСОБА_17 швидко приїхали за адресою, зазначеною у виклику, в м.Лозова на 5-му мікрорайоні, буд.8 у 9-ти поверховий будинок, піднялися до квартири, у якій була поліція та проводилися слідчі дії, на прохання поліцейських вони вийшли, та через прилизно 10 хвилин, коли завершились слідчі дії, вони пройшли до квартири, де був хворий. Зайшовши до квартири, вона побачила чоловіка, якому на вигляд було близька 45 років, та який сидів на дивані. На обличчі у нього було два синці, один був такий великий, що аж око не відкривалось, а другий менший. Фельдшер ОСОБА_17 його оглянула, а вона в цей час стояла поруч, і було прийнято рішення госпіталізувати його до лікарні, так як у нього були різні зрачки, це означає, що мається підозра на черепно- мозкову травму і струс головного мозку. Він не розповідав коли йому були спричинені тілесні ушкодження. Коли вони його оглядали, від нього не пахло алкоголем. Синці були фіолетові, не сьогоденні, нанесені не на момент прибуття бригади, що свідчить про те, що між нанесенням травми та моментом огляду пройшов проміжок часу. Госпіталізували його до м. Харкова в КНП «МКЛШНМД ім.проф. О.І. Мещанінова» ХМР, вона їхала з ним, дорогою він лежав та його нудило, поки їхали до м. Харків(приблизно 1,5-2 год.) ліки вводили пацієнту внутрішньовенно. Коли приїхали до лікарні відразу спустилося троє лікарів і його забрали, він був живим, при свідомості.
Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона проживає із ОСОБА_9 . ОСОБА_10 раніше не знала. Коли приблизно навесні 2024 року у післяобідній час вона, ОСОБА_9 та його сестра ОСОБА_19 та йшли з 5-го мікрорайону в м. Лозова, до них підійшов раніше незнайомий їм ОСОБА_10 , познайомився з ними, та в розмові повідомив, що він з кимось випивав на днях та у нього викрали телефон і картку, на якій було шість тисяч гривень. ОСОБА_10 запропонував їм допомогти йому: підти з ним та постояти поруч, на той випадок, якщо він буде не сам, та їх буде багато, щоб вони злякалися і не кинулися на нього, за це він пообіцяв віддячити, надавши 1000 гривень. Вони погодилися і пішли. Вони прийшли в м. Лозова на м-н 5 в буд. № 8, піднялися, постукали, але ніхто не відчинив двері. Тоді вони втрьох спустилися між поверхами та спілкувалися між собою. Потім ОСОБА_10 піднявся до дверей квартири та почав стукати, після чого вона почула метушню та бійку, тоді вони почали підніматися сходами до квартири бо почули звуки як хтось б`ється, та ОСОБА_9 відштовхнув її, при цьому сказав, щоб не лізла туди. Більше вона нічого не бачила, а тільки чула, як ОСОБА_9 говорив «Досить, не чіпай його, потрібно дізнатися де твої речі». Також ОСОБА_9 говорив «дядя, навіщо у людини ти забрав, де його карточка і телефон». Далі їй стало цікаво, що відбувається, та вона, не заходячи в квартиру, трішки підійшла, так, що їй видно було кімнату і прихожу, та вона побачила, що потерпілий встав з підлоги, присів на диван, кровать чи на кресло, а ОСОБА_10 бігав по квартирі і рився по ящиках, їй не відомо, що він шукав, можливо свій телефон та свої карточки, як він говорив їм раніше. Коли ОСОБА_10 схопив телефон, ОСОБА_9 запитав про те, чи це його телефон, та коли потерпілий сказав, що телефон належить йому, ОСОБА_9 сказав ОСОБА_10 , «навіщо ти береш телефон, якщо він не твій» і ОСОБА_10 залишив телефон. Потім вони пішли у бік Хреста. Їй було дуже погано, та вона пішла додому, прокинулась о першій годині ночі, ОСОБА_9 спав поруч. Наступного дня о 08-00 год. до них прийшла поліція. Як ОСОБА_10 опинився у квартирі потерпілого вона не знає, і так само не знає як ОСОБА_9 зайшов до квартири, тому що він її відштовхнув і побіг. Що відбувалося у квартирі і хто кого бив вона не бачила. Вона чула як ОСОБА_9 говорив: «досить його бити, потрібно дізнатися де твої речі». Також пояснила, що вона не бачила, хто наносив потерпілому удари, в процесі цих подій не чула, щоб потерпілий щось говорив чи кричав, чула лише, що він сказав, що це його телефон. Пояснила, що їй невідомо, що ОСОБА_10 знайшов у квартирі, можливо щось і знайшов, але їм не показував. Всього з моменту, коли хлопці зайшли до квартири та коли вийшли з квартири пройшло не більше 10 хвилин. В подальшому вона ОСОБА_10 не бачила. Також зазначила, що можливо в цей день або наступного дня вони з ОСОБА_9 робили покупки в магазині Кредо, але точно вона не пам`ятає, вона ходить в магазин АТБ, частіше в Кредо, розраховується грошима, карточки не має, у ОСОБА_9 карточки теж немає. Зауважила, що на слідчому есперименті вона розповіла та показала, як, де коли, та за яких обставин все відбувалося.
Показаннями свідка ОСОБА_20 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона більше 5-ти років є сусідкою ОСОБА_16 , який проживав на 8 поверсі, а вона на 7 поверсі по одному стояку. До неї прийшли працівники поліції і повідомили, що її сусіда побили. На пропозицію працівників поліції бути понятою, вона з іншою сусідкою ОСОБА_21 пішла до квартири ОСОБА_16 . Коли вона прийшла до квартири, ОСОБА_16 сидів мовчки на дивані, щось їв, бо біля нього стояв стілець, на якому була їжа, нічого не розповідав. З правої сторони передня частина його голови була заклеєна. Працівники поліції його запитували як все відбувалося, як його побили. Що він їм розповідав вона не чула, бо стояла в коридорі. Пояснила, що при ній проводили огляд квартири потерпілого, та вона розписалася у протоколі. Також повідомила, що ОСОБА_16 зловживав алкоголем та раніше вона бачила його із синцями декілька разів, розмови у його квартирі їй не чутно, чутно було як сусід вмикав гучно музику, з приводу цього ОСОБА_20 з ним неодноразово сварилася, приходила до нього, говорила, що викличе поліцію, на що він відповідав, щоб викликала, при цьому перебував в нетверезому стані. Напередодні 22.02.2024 року чи були в квартирі сусіда бійки вона не знає і не чула, чи хтось приходив до сусіда 22.02.2024 року, вона не бачила. З сусідами сварок і бійок у ОСОБА_16 не було. Також зазначила, що вона приймала участь в слідчій дії - слідчому експерименті. 
Показаннями свідка ОСОБА_22 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона працює продавчинею у продуктовому магазині «Кредо». Приблизно весною 2024 року ввечері ОСОБА_9 зайшов з дівчиною та купляв продукти харчування в магазині по картці, вони розрахувалися, забрали продукти і пішли, а наступного дня приїхали працівники поліції і на їх запитання, чи був такий, вона відповіла, що був, заходив до магазину, скуплявся. Працівники поліції допитали, записали все, показали їм з напарницею декілька фотографій, вона серед них впевнено впізнала ОСОБА_9 по фотографії, що саме він заходив і скуплявся. З ними проводилася слідча дія –впізнання, у протоколі вона вказала все як було. Також їй давали впізнавати фотографію дівчини. Після слідчої дії, вона прочитала все, що підписувала, все відбувалося як записано в протоколі.
Показаннями свідка ОСОБА_23 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона працює продавчинею у продуктовому магазині «Кредо». Приблизно напочатку березня 2024 року в магазин «Кредо» до них прийшли працівники поліції та запитали, чи не було підозрілих осіб, які робили покупки на різну суму, і розраховувалися карткою. Вона відповіла, що були. Вони показали їм з напарницею декілька фотографій, на одних були дівчата а на інших хлопці. Де були дівчата, вони показали на дівчину, яка була, а там де були хлопці, показали на ОСОБА_9 . Вона підписувалася в протоколах слідчих дій, перед цим читала, все було записано вірно. Зазначила, що ОСОБА_9 з дівчиною виявилися підозрілими, тому що у них якщо роблять покупки, то на один, максимум на два чеки, але не декілька покупок на декілька чеків до 500 грн. Тобто карткою особа розраховується до 500 грн., значить картка не запрошує пін код, а коли більше 500 грн. у терміналі не можливо без пін коду зняти суму. Вони робили 5-6 покупок до 500 грн., скуплялися поступово і кожен раз розраховувалися карткою, поки не закінчилися на картці кошти. Таких випадків у них не було, тому цей випадок вона запам`ятала. В протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками все зазначено як було.
Показаннями свідка ОСОБА_24 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона працює в аптеці, розташованій на 4-му мікрорайоні поблизу магазину «АТБ» у місті Лозова. Двоє хлопців - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і з ними дівчина приходили до аптеки та намагалися розрахуватися банківською карткою. Один із хлопців стояв біля виходу з аптеки, а інший разом із дівчиною перебував біля каси та намагався здійснити оплату карткою, а також зняти з неї готівкові кошти. Проте операція не відбулася через недостатню суму на рахунку. Зазначила, що спочатку покупці здійснили придбання товару на незначну суму, і оплата карткою пройшла успішно. Під час повторної спроби розрахуватися тією ж карткою та зняти готівку, операцію було відхилено. Пояснила, що вони брали шприці та, ймовірно, намагалися зняти близько 2000 гривень, однак кошти не були видані, з цієї причини товар вони не придбали.
Свідок ОСОБА_15 , від дачі показань відмовилася у відповідності до ст.63 Конституції України, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 є її рідним братом.
- рапортами ст.інспектора-чергового ЧЧ СМ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області від 24.02.2024 року (т.1 а.с.111,112,113);
- заявою ОСОБА_16 про притягнення до кримінальної відповідальності невідомих йому осіб, які 22.02.2024 року близько 18:10 години в його квартирі завдали йому тілесні ушкодження та забрали гаманець з грошима в сумі 700 грн. (т.1 а.с.114);
- Заявою ОСОБА_16 про надання добровільної згоди на проведення працівниками поліції слідчих дій на території його квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 (т.1 а.с.115);
- протоколом огляду місця події від 22.02.2024 року з додатком- фототаблицями до вказаного протоколу, згідно якого під час огляду квартири за адресою: АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено сліди відбитків пальця (слід папілярного візерунку), два змиви з ручки сервантної тумбочки (т.1 а.с.116-123);
- протоколом огляду місця події від 23.02.2024 року з додатком- фототаблицями до вказаного протоколу, згідно якого на відкритій ділянці місцевості, яка розташована поруч з буд. 9 на м-ні 5 м. Лозова, Харківської області було виявлено та вилучено банківську картку банку «АБанк» № НОМЕР_2 , посвідчення-перепустку на ім`я ОСОБА_25 (т.1 а.с.124-129);
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 від 23.02.2024 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_16 розповів про обставини вчинення злочинів щодо нього, які мали місце 22.02.2024 року (т.1 а.с.132-134);
Позасудові показання потерпілого ОСОБА_16 суд вважає допустимим доказом, оскільки вони отримані за встановленою процедурою згідно з положеннями норм міжнародного права та вказують про обставини, які мали місце і мають значення для правильного встановлення судом фактичних обставин кримінального провадження (вказане відповідає правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 вересня 2020 року у справі № 766/19891/17 та у постанові від 18 березня 2025 року у справі № 389/525/19; провадження № 51-2451км20).
- висновком судово-медичного експерта № 12-14/36-ЛЗ/24 від 24.02.2024 року за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого у потерпілого ОСОБА_16 мають місце синець в правій навколоочній області, синець в лівій підочній області, травматичний крововилив у білонну оболонку правого ока на всьому протязі, синець в області проекції правої реберної дуги між середньо-ключичною та передньо-пахвовою лініями, синець по тильній поверхні лівої кисті в області проекції основи 2-го пальця, які утворилися від ударної дії тупих предметів, що не відобразили в ушкодженнях своїх індивідуальних особливостей та якими могли бути як кулаки так і взуті ноги, можливо в строк та за обстави вказаних в настановній частині постанови і потерпілим, як в ході проведення огляду так і в ході його допиту. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_16 міг здійснювати самостійні дії (бігати, ходити, повзти). Вказані потерпілим дані про втрату ним свідомості, не підтверджені об`єктивними відомостями. Маловірогідне утворення комплексу вищевказаних тілесних ушкоджень в наслідок падіння з висоти зросту як з наданням так і без такого тілу прискорення. Встановлені у потерпілого тілесні ушкодження, виходячи з їх морфологічних особливостей, та однотипності, утворилися на протязі доби до моменту проведення огляду потерпілого в період однієї події. В момент спричинення тілесних ушкоджень, потерпілий відносно до нападників міг перебувати як у вертикальному так і горизонтальному положеннях. Виходячи з області локалізації наявних у потерпілого тілесних ушкоджень, останньому було спричинено не менш чотирьох травматичних впливів, та по даним які маються встановити послідовність їх спричинення не надається можливим. Потерпілому було спричинено не менше двох травматичних впливів в область обличчя, один травматичний вплив в область грудної клітини та один травматичний вплив у область лівої кисті. Встановлені вищевказані тілесні ушкодження не являються небезпечними для життя. Будь яких об`єктивних судово-медичних даних про активне або пасивне переміщення тіла потерпілого не мається. Синець по тильній поверхні лівої кисті за своєю локалізацією не виключає можливості його утворення як в ході боротьби чи самооборони. Будь-яких тілесних ушкоджень в області шиї потерпілого при його огляді не встановлено. По даним які маються, неможливо встановити кількість нападників, та визначити які саме тілесні ушкодження спричинив потерпілому кожен з них. За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження (т.1 а.с.135-136);
- висновком судово-медичного експерта №12-14/79-ЛЗ/24 від 26.02.2024 року за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_16 , згідно якого в показаннях підозрюваного ОСОБА_9 , які він надав в ході проведення слідчого експерименту 24.04.2024 року, відсутні об`єктивні судово-медичні відомості про нанесення як ним, так і підозрюваним ОСОБА_10 травматичних впливів потерпілому ОСОБА_16 . В показаннях підозрюваного ОСОБА_10 , які він надав в ході проведення слідчого експерименту 24.02.2024 року, останній вказує на травматичний вплив спричинений ним потерпілому ОСОБА_16 в область грудної, що не суперечить об`єктивним судово-медичним даним в частини ударного механізму утворення тілесного ушкодження у потерпілого в області грудної клітини, але підозрюваний не конкретизує більш точну область локалізації тілесного ушкодження, та також підозрюваний в ході проведення слідчого експерименту вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_9 наносив травматичні впливи потерпілому ОСОБА_16 , але не конкретизує, в які області голови, обличчя, тулуба він їх наносив. В показаннях свідка ОСОБА_15 , які вона надала в ході проведення слідчого експерименту 23.02.2024 року, остання вказує на травматичний вплив спричинений ОСОБА_10 в область лівої половини обличчя потерпілого ОСОБА_16 , що в свою чергу не суперечить об`єктивним судово-медичним даним в частини ударного механізму утворення тілесного ушкодження у потерпілого в лівій підочній області, та в показах свідка відсутні будь-які об`єктивні відомості стосовно механізму утворення у потерпілого інших тілесних ушкоджень (т.1 а.с.137-138); 
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_16 від 23.02.2024 року з додатками до протоколів, відповідно до яких ОСОБА_16 впізнав на фотознімках ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як осіб, які 22.02.2024 в його квартирі наносили йому тілесні ушкодження та викрали його майно (т.1 а.с.139-141,142-144,145-147);
-заявою ОСОБА_16 про надання згоди для огляду його мобільного телефону, а саме додатку інтернет банкінгу «А-Банк» ( т.1 а.с 148);
- протоколом огляду предмету від 24.02.2024 року, з фототаблицями до нього, в ході якого було проведено огляд мобільного телефону марки REDMI A7, який належить потерпілому ОСОБА_16 , а саме додатку Інтернет банкінгу А-БАНК, а також вилучено гаманець темно-коричневого кольору, який має напис «ЕССО», банківську картку А-БАНК з № НОМЕР_1 (т.1 а.с.149-156);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_10 від 24.02.2024 року, з додатком DVD-R диском з відеозаписом, на якому зафіксовано, як підозрюваний ОСОБА_10 , знаходячись на відкритій ділянці поруч буд.8 на м-ні 5 в м. Лозова, Харківської області, та потім у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , у присутності потерпілого ОСОБА_16 , розповідає, що його з ОСОБА_16 3-4 місяці потому познайомили товариші, вони пішли до ОСОБА_16 випить, випили у його квартирі, потім ОСОБА_10 у тій квартирі залишився ночувати, коли вранці прокинувся, то виявив, у нього зник телефон та банківські карти, товаришів теж не було. ОСОБА_10 до ОСОБА_16 раніше також приходив, а останнього то вдома не було, то він різко зачиняв двері, не хотів спілкуватися та віддавати йому телефон і картку. Він впевнений, що до зникнення його телефону та банківської картки причетний ОСОБА_16 та 2 його товариша. 22.02.2024 він підійшов до ОСОБА_9 та дівчат, та попрохав його підстрахувати, можливо ОСОБА_16 злякається та віддасть викрадені речі, пообіцяв за це 1000 гривень, якщо він забере свої речі. ОСОБА_9  погодився, та вони прийшли до ОСОБА_16 . Також ОСОБА_10 розповів про час, спосіб та обставини, за яких вони з ОСОБА_9 вчинили кримінальні правопорушення, зокрема, як вони зайшли у квартиру, про події, які відбувалися у квартирі, як він та ОСОБА_9 наносили тілесні ушкодження потерпілому, механізм їхніх дій. Пояснив, що гаманець з квартири ОСОБА_16 забрав ОСОБА_9 та показав йому вже на вулиці вміст цього гаманця, в якому була банківська картка і гроші, та дав йому звідти 100 гривень, а гаманець з карткою та рештою грошей залишив собі (т.1 а.с.172-175);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 від 24.02.2024 року, з додатком DVD-R диском з відеозаписом, на якому зафіксовано, як підозрюваний ОСОБА_9 , знаходячись на відкритій ділянці поруч буд.8 на м-ні 5 в м. Лозова, Харківської області, та потім у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , у присутності потерпілого ОСОБА_16 , показує та розповідає, де, як і за яких обставин він 22.02.2024 року з раніше незнайомим йому ОСОБА_10 , на прохання останнього за 1000 гривень постояти неподалік, поки він забере викрадене у нього майно, потрапив до квартири потерпілого ОСОБА_16 , хто та як у квартирі потерпілого наносив останньому тілесні ушкодження, механізм їхніх дій, та як у нього опинився гаманець потерпілого з банківською карткою (т.1 а.с.208-210);
- заявою ОСОБА_9 від 24.02.2024 року, згідно якої останній добровільно видав гаманець темно коричневого кольору та банківську картку А-БАНК № НОМЕР_1 , який йому 22.02.2024 року дав малознайомий чоловік на ім`я ОСОБА_26 (т.1 а.с.212);
- протоколом огляду предмету від 24.02.2024 року, з фототаблицями до нього, в ході якого було проведено огляд гаманцю темно-коричневого кольору, який має напис «ЕССО» та банківської картки А-БАНК з № НОМЕР_1 , які в подальшому були вилучені (т.1 а.с.149-156);
- постановою слідчого від 24.02.2024 року про визнання речовими доказами: банківської картки А-БАНК № НОМЕР_2 , посвідчення перепустки на ім`я ОСОБА_16 , гаманця темно-коричневого кольору, який має напис «ЕССО», банківської картки А-БАНК з № НОМЕР_1 , два змиви з ручки тумбочки та слід відбитку пальця (слід відбитку папілярного візерунку) (т.1 а.с. 217-218);
- протоколом огляду предмету від 06.03.2024 року з фототаблицями до нього, згідно якого було оглянуто та вилучено речі, видані підозрюваним ОСОБА_10 , в яких він був одягнений 22.02.2024 року в момент вчинення злочину, а саме штани спортивні синього кольору з написом «АDIDAS», кросівки чорні без шнурків, куртка темна весняна з капюшоном, в середині якої мається напис «PRIMARK» (т.1 а.с.220-224);
- постановою слідчого від 06.03.2024 року про визнання речовими доказами: штанів спортивних синього кольору з написом «АDIDAS», кросівок чорних без шнурків, куртки темної весняної «PRIMARK», які належать ОСОБА_10 (т.1 а.с. 225);
- протоколом огляду предмету від 05.03.2024 року з фототаблицями до нього, згідно якого було оглянуто та вилучено речі, видані підозрюваним ОСОБА_9 , в яких він був одягнений 22.02.2024 року в момент вчинення злочину, а саме: куртку зеленого кольору, кросівки чорного кольору з емблемою Adidas та написом «ТERREX», штани світло-сірі на шнурках (т.1 а.с.229-233);
- постановою слідчого від 05.03.2024 року про визнання речовими доказами: спортивних штанів світло-сірих, куртки зеленої зимової та кросівок чорних «АДИДАС», які належать ОСОБА_9 (т.1 а.с. 234);
- постановою слідчого від 01.04.2024 року про визнання речовими доказами зрізів нігтьових пластин з правої та лівої руки та волосся з голови трупу ОСОБА_16 (т.1 а.с. 236);
- протоколом огляду трупа від 29.02.2024 року з фототаблицями до нього (т.1 а.с.237-240);
- висновком судово-медичного експерта №12-17/87-А/24 від 01.04.2024 року за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого у зв`язку з подією 22.02.2024 року у потерпілого ОСОБА_16 мали місце: важка черепно-мозкова травма: синці в околоочних ділянках, крововилив в білкову оболонку правого ока, садно лобової ділянки зліва, забійна рана лобової ділянки справа на тлі садна, крововиливи в м`які тканини голови з боку їх внутрішньої поверхні в лобно-скроневій ділянці зліва і лобній ділянці посередині, крововиливи під тверду мозкову оболонку у вигляді субдурального крововиливу, субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку з вогнищем контузії лівої скроневої частки; синець в проекції правої реберної дуги; синець тильної поверхні лівої кисті. Причиною смерті ОСОБА_16 явилася вказана вище важка черепно-мозкова травма з внутрішньочерепними крововиливами, забієм головного мозку та її ускладнення - набряк-набрякання головного мозку, двобічна пневмонія, гострий розлад кровообігу. Смерть ОСОБА_16 настала ІНФОРМАЦІЯ_6 в 13.05 годин в стаціонарі КНП «МКЛШНМД ім.проф. О.І. Мещанінова» ХМР. Тілесні ушкодження, встановлені у ОСОБА_16 могли утворитися від неодноразової травматичної дії тупих твердих предметів, з обмеженою площею травмуючої поверхні, індивідуальні особливості яких не відобразилися. Тілесні ушкодження, встановлені при дослідженні трупа ОСОБА_16 не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту з приданням тілу прискорення з подальшим ударом на будь-яку виступаючу або плоску поверхню. Тілесні ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_16 могли утворитися в термін відомий із постанови слідчого і наданої медичної карти — а саме 22.02.2024 року, за дві доби до госпіталізації в КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР. Смерть ОСОБА_16 настала через 2 доби після госпіталізації в стаціонар — а саме, 26.02.2024 року. Травма голови з внутрішньочерепними крововиливами, з забієм головного мозку з вогнищем контузії лівої скроневої частки, встановлена у ОСОБА_16 , має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя і знаходиться в причинному зв`язку зі смертю. Забійна рана обличчя, встановлена у ОСОБА_16 , має ознаки легкого тілесного ушкодженні з короткочасним розладом здоров`я і в причинному зв`язку зі смертю не знаходиться. Синці і садна голови, синець в проекції правої реберної дуги; синець тильної поверхні лівої кисті, встановлені у ОСОБА_16 , мають ознаки легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться. Яких-небудь захворювань у ОСОБА_16 , які б вплинули на причину настання смерті — не виявлено. Після отримання тілесних ушкоджень, ОСОБА_27 міг здійснювати які-небудь самостійні дії впродовж тривалого часу. B момент отримання тілесних ушкоджень взаємоположення потерпілого і нападаючих змінювалось, про що свідчить різна локалізація ушкоджень. ОСОБА_16 в область голови було нанесено не менш п?яти (5) ударів, один удар був нанесений в область грудної клітини спереду справа, один удар був нанесений в область лівої кисті. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_16 ознак самооборони та опору не виявлено. При судово-медичній експертизі крові від трупа ОСОБА_16 , проведеній в лабораторії ХОБСМЕ встановлено, що вона відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В (т.1 а.с.243-245);
- висновком судово-медичного експерта №12-23/5/87-А/24 від 01.04.2024 року, за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого показання підозрюваного ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_15 , підозрюваного ОСОБА_10 , надані ними в ході слідчих експериментів, не відповідають даним судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_16 в частині локалізації, характеру, механізму утворення та способу спричинення тілесних ушкоджень. Показання потерпілого ОСОБА_16 , надані ним в ході допиту, не суперечать даним судово-медичного дослідження трупу останнього в частині локалізації, характеру, механізму утворення та способу спричинення тілесних ушкоджень. При дослідженні трупа ОСОБА_16 ознак застосування колючої зброї – не встановлено. В зв`язку з подією 22.02.2024 року у ОСОБА_16 мали місце: важка черепно-мозкова травма: синці в околоочних ділянках, крововилив в білкову оболонку правого ока, садно лобової ділянки зліва, забійна рана лобової ділянки справа на тлі садна, крововиливи в м`які тканини голови з боку їх внутрішньої поверхні в лобно-скроневій ділянці зліва і лобній ділянці посередині, крововиливи під тверду мозкову оболонку у вигляді субдурального крововиливу, субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку з вогнищем контузії лівої скроневої частки; синець в проекції правої реберної дуги; синець тильної поверхні лівої кисті (т.1 а.с.246-249);
- висновком за результатами судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/8906-ТВ від 29.03.2024 року, згідно якого ринкова вартість гаманця чоловічого розмірами 11х9,5х1,5 см, виготовленого зі шкіри коричневого кольору з тисненням на шкірі «ЕССО», станом на 22.02.2024 року становить 238 грн. 33 коп. (т.2 а.с.6-14);
- висновком судово-медичного експерта №14/623-Дм/24 від 20.03.2024 року, за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого на брюках спортивних (об`єкти №№1-7), вилучених у підозрюваного ОСОБА_9 , наявність крові не встановлено (т.2 а.с.17-18);
- висновком судово-медичного експерта №14/622-Дм/24 від 23.03.2024 року, за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого групова належність крові трупа ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , –О з ізогемаглютинінами анти –А і анти -В. На куртці (об`єкт №1) підозрюваного ОСОБА_9 знайдена кров людини, в якій виявлено антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров в цьому об`єкті належить до групи О з ізогемаглютинінами анти –А і анти –В., походження якої від ОСОБА_16 не виключається. На вищевказаній куртці (об`єкти №№ 1,2) наявність крові не встановлена (т.2 а.с.20-21);
- висновком судово-медичного експерта №14/624-Дм/24 від 23.03.2024 року, за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого на правій (об`єкти №№1-7) та лівій (об`єкти №№ 8-14) кросівках підозрюваного ОСОБА_9 наявність крові не встановлено (т.2 а.с.23-24);
- висновком судово-медичного експерта №14/625-Дм/24 від 25.03.2024 року, за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого групова належність крові від трупа ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , -О з ізогемаглютинінами анти –А і анти -В. На правій кросівці підозрюваного ОСОБА_10 (об`єкт №1) знайдена кров людини, в якій виявлено антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров в цьому об`єкті належить до групи О з ізогемаглютинінами анти –А і анти –В, походження якої від ОСОБА_16 , не виключається. На правій (об`єкти №№ 2-7) і лівій (об`єкти №№8-14) кросівках ОСОБА_10 , наявність крові не встановлена (т.2 а.с.26-27);
- висновком судово-медичного експерта №14/626-Дм/24 від 27.03.2024 року, за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого групова належність крові від трупа ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , -О з ізогемаглютинінами анти –А і анти -В. На спортивних штанах (об`єкти №№1,3), які добровільно видав підозрюваний ОСОБА_10 , знайдена кров людини, в якій виявлено антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров в даних об`єктах відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти –А і анти –В, походження якої від ОСОБА_16 , не виключається. На вищевказаних штанах (об`єкт №2), наявність крові не встановлена (т.2 а.с.29-30);
- висновком судово-медичного експерта №14/627-Дм/24 від 27.03.2024 року, за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого групова належність крові від трупа ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , -О з ізогемаглютинінами анти –А і анти -В. На куртці (об`єкт №3), яку добровільно видав підозрюваний ОСОБА_10 , знайдена кров людини, в якій виявлено антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров в даних об`єктах відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти –А і анти –В, походження якої від ОСОБА_16 , не виключається. На вищевказаній куртці (об`єкти №№1,2), знайдена кров людини, групову приналежність якої встановити не виявилось можливим (т.2 а.с.32-33);
- оригіналами та копіями чеків безготівкового розрахунку на придбаний товар в період з 19:00 по 19:20 за 22.02.2024 з магазину «Кредо», розташованого за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 1, буд.22 (т.2 а.с.35,36);
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_22 від 23.02.2024 року з додатком до протоколів (т.2 а.с.37-39,40-42);
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_23 від 23.02.2024 року з додатком до протоколів (т.2 а.с.43-45,46-48);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_15 від 23.02.2024 року з додатком до протоколу (т.2 а.с.58-60);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 від 23.02.2024 року з додатком DVD–R диском з відеозаписом слідчої дії (т.2 а.с.61-62,63);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_14 від 23.02.2024 року з додатком до протоколу (т.2 а.с.64-66);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 18.03.2024 року DVD–R диском з відеозаписом слідчої дії (т.2 а.с.67-69,70);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 28.03.2024 року, згідно якого слідчому надано оптичний диск з матеріалами щодо руху коштів по картці ОСОБА_16 , а також документи, що подавалися особою для оформлення картки (заява про відкриття поточного рахунку, фотокартка особи, роздруківка паспорту громадянина України ОСОБА_16 з порталу Дія, паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Вигода» (т.2 а.с.72-82);
- рапортом ст.оперуповноваженого СКП Лозівського РВП з додатками – фототаблицями, схемою пересування осіб, відеозаписами, продемонстрованими в судовому засіданні, в якому зафіксована інформація про хід проведення аналізу з наявних камер відеоспостереження маршруту пересування 22.02.2024 року ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (т.2 а.с.83-89);
- копією карти виїзду швидкої медичної допомоги №409 від 24.02.2024 року, що сформована за результатом обслуговування ОСОБА_16 ,1982 року народження, за адресою: АДРЕСА_4 (т.2 а.с.103-104);
- висновком комісійної судово-медичної експертизи №08-101/2025 від 22.08.2025 року, згідно якого, на підставі комісійної судово-медичної експертизи даних із матеріалів судової справи №629/2260/24, провадження №1-кп/629/35/25 (кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12024221110000200 від 23.02.2024 р.), судово-медична експертна комісія, відповідно до поставлених запитань щодо ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дійшла наступних підсумків: 1, 3, 6, 7, 10. Згідно даним, викладеним у «Висновку експерта» N? 12-14/36-Л3/24 від 24.02.2024 р. та у медичній карті стаціонарного хворого №3890 КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР (надалі - «МКЛШНМД»), у ОСОБА_16 були встановлені наступні тілесні ушкодження: гостра закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів у м?які тканини в лобовій лілянці та лобово-скроневій ділянці зліва з крововиливом у лівій скроневий м?яз, синців в очноямкових ділянках справа та зліва із крововиливом у склеру правого ока, забійної рани на тлі садна в лобовій ділянці справа й переніссі, садна в лобово-скроневій ділянці зліва, субдуральної гематоми (крововиливу під тверду мозкову оболонку) в ділянці лівої півкулі головного мозку по верхньо-бічній (конвексітальній) поверхні та в ділянці основи черепа в задній і середніх черепних ямках зліва, субарахноїдального (у м?які мозкові оболонки) крововиливу по всім поверхням обох півкуль головного мозку та вогнища контузійно-геморагічного забою лівої скроневої частки у полюсному відділі; - синець на правій передньо-бічній поверхні грудної клітки в ділянці проекції реберної дуги; - синець на тильній поверхні лівої кисті в ділянці основи 2 пальця. Виходячи із анамнестичних і клінічних даних, викладених у медичній документації, макро- та мікроморфологічного характеру ушкоджень, встановлених при проведенні судово-медичної експертизи трупа та судово-медичній експертизі гістологічних препаратів від трупа, всі зазначені вище тілесні ушкодження утворилися зажиттєво і могли бути отримані під час однієї події 22.02.2024 р. Механізми утворення ушкоджень, встановлених у ОСОБА_16 , виходячи з характеру, обсягу і локалізації ушкоджень м?яких тканин голови й внутрішньочерепних крововиливів, а також характеру і локалізації синців на грудній клітці і лівій кисті, є наступними:- закрита черепно-мозкова травма - за механізмами удару-струсу та тертя при взаємодіях голови із тупими предметами з обмеженою та розповсюдженою контактною поверхнею, із місцем прикладання сил, що травмували, переважно в ділянки обличчя, а також у ліву передньо-бічну поверхню голови; вектори сил при цьому були переважно спереду назад, а також дещо зліва направо відносно основних площин голови;- синці на грудній клітці справа і лівій кисті - від дії тупих предметів за механізмом удару або тиснення, із місцем прикладання сил, що травмували, у відповідні анатомічні ділянки тіла. Індивідуальні та конструктивні слідоутворюючи особливості контактної поверхні предметів, якими були спричинені всі зазначені вище тілесні ушкодження, не відобразилися. Тілесні ушкодження, що були встановлені у ОСОБА_16 , могли утворитися від ударних впливів кулаками та взутими ногами. Причиною смерті ОСОБА_16 слід вважати гостру закриту черепно-мозкову травму із внутрішньочерепними крововиливами, яка у своєму перебігу ускладнилася порушенням мозкового кровообігу із вторинними крововиливами у стволовий відділ та розвитком набряку головного мозку. Таким чином, між закритою черепно-мозковою травмою і смертю ОСОБА_16 є прямий причинний зв?язок. Інші тілесні ушкодження, що встановлені у постраждалого, в прямому причинному зв`язку з його смертю не перебувають. Відповідно до п. 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. N? 6, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.07.1995 р. за N? 254/790 (надалі - «Правил»), тілесні ушкодження, що були встановлені у ОСОБА_16 , за ступенем тяжкості мають ознаки: - закрита черепно-мозкова травма із внутрішньочерепними крововиливами, що ускладнилася порушенням мозкового кровообігу із вторинними крововиливами у стволовий відділ та розвитком набряку головного мозку - ТЯЖКОГО тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, згідно п.п. 2.1.2 та 2.1.3 «в», «г» «Правил»; - синці на грудній клітці справа і лівій кисті, кожний окремо - ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров?я чи незначної стійкої втрати працездатності, згідно п.п. 2.3.2 «б», 2.3.5 та 4.6 «Правил». 2.Згідно даним, викладеним у медичній карті стаціонарного хворого №3890 «МКЛШНМД», настання біологічної смерті ОСОБА_16 було констатовано о 13 год. 05 хв. 26.02.2024 р. 4. У наданій на експертизу медичній карті стаціонарного хворого № 3890 «МКЛШНМД» відомості щодо дослідження крові ОСОБА_16 на наявність алкоголю при його госпіталізації в зазначений медичний заклад о 15 год. 12 хв. 24.02.2024 р. відсутні. Судово-медична експертиза крові трупа постраждалого на наявність етилового спирту не проводилася. 5. Частина комплексу закритої черепно-мозкової травми, встановленої у ОСОБА_16 , виходячи з характеру, обсягу і локалізації ушкоджень м?яких тканин голови й внутрішньочерепних крововиливів, могла утворитися внаслідок некоординованого падіння постраждалого «з висоти власного зросту», не виключено з приданням його тілу додаткового прискорення, із ударно-контактною взаємодією голови з твердою виступаючою або плоскою розповсюдженою поверхнею. Однак, можливість утворення комплексу всіх тілесних ушкоджень, що були встановлені у ОСОБА_16 , внаслідок його одноразового падіння на площині, враховуючи їх локалізацію та характер, виключається. 8. Відповідно до морфологічних даних, отриманих при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_16 («Висновок експерта» №12-17/87-A/24 від 01.04.2024 р.), а також судово-медичній експертизі гістологічних препаратів від трупа («Висновок експерта» №13/544-ДМ/24/12-17/87-А/24 від 19.03.2024 р.), враховуючі клінічні, інструментальні та лабораторні дані, що викладені в наявній медичній документації, а також висновок консультаційного дослідження наданих на експертизу рентгенограм, у постраждалого була встановлена наявність: - гострого запального захворювання легень - негоспітальної двобічної фібринозно- гнійної пневмонії; - хронічного захворювання серця - дифузного кардіосклерозу; - хронічних захворювань печінки - дифузного жирового гепатозу, портального цирозу печінки, що формується, на тлі хронічного гепатиту С. Зазначені вище захворювання з боку легень, серця та печінки в даному випадку слід вважати фоновою (супутньою) патологією, що обтяжувала перебіг закритої черепно-мозкової травми та негативно сприяла настанню смерті постраждалого, але до смерті хворого безпосередно не призвела. 9. Можливість вчинення постраждалими активних дій після отримання тілесних ушкоджень залежить від багатьох чинників - характеру, об?єму та тяжкості спричиненої травми, наявності загрозливих для життя станів, їх характеру й темпу розвитку, наявності та характеру супутніх патологічних станів, індивідуальних особливостей організму тощо. Враховуючи характер, об?єм та тяжкість закритої черепно-мозкової травми, що мала місце у ОСОБА_16 , можливість здійснення постраждалим після отримання травми голови активних дій, а також виникнення у нього втрат свідомості до моменту остаточної втрати свідомості, пов?язаної із розвитком набряку головного мозку, не виключається. 11 Синець на тильній поверхні лівої кисті, встановлений у ОСОБА_16 , враховуючи його локалізацію, міг утворитися як в умовах самооборони, так і при інших обставинах. 12, 13. Відповідно до відомостей, викладених у медичній карті стаціонарного хворого № 3890 «МКЛШНМД», ОСОБА_16 був доставлений бригадою швидкої медичної допомоги у стаціонар зазначеного медичного закладу 24.02.2024 р. о 15.12 год. Після первинних клінічних обстежень, що були проведені своєчасно й у достатньо повному обсязі, відповідно до загальноприйнятих стандартів обстеження даної категорії хворих, лікарями хірургом і нейрохірургом хворому були встановлені попередні діагнози: «Закрита черепно-мозкова травма (?). Забійні рани обличчя. Закрита травма грудей, перелом ребер справа» і «Забійна рана м?яких тканин обличчя» відповідно, та правильно призначено додаткове інструментальне обстеження - рентгенографія кісток черепа та органів грудної клітки, комп?ютерна томографія голови та ультразвукове дослідження (УЗД) органів черевної порожнини. При рентгенографії кісток черепа та органів грудної клітки від 24.02.2024 р. (№8612-4) будь-яких кісткових травматичних змін кісток черепа встановлено не було, виявлені рентгенологічні ознаки правобічної пневмонії, що підтверджується висновком консультаційного дослідження наданих на експертизу рентгенограм. При огляді постраждалого 24.02.2024 р. о 15.30 год. лікарем-травматологом даних за гостру скелетну травму виявлено не було; при УЗД органів черевної порожнини, що було проведено 24.02.2024 р. о 15.40 год., наявності патологічних змін також не встановлено. При огляді хворого 24.02.2024 р. о 16.20 год. лікарем-терапевтом був правильно встановлений діагноз «Негоспітальна правобічна пневмонія, ІІІ клінічна група, дихальна недостатність 0». 24.02.2024 р. о 16.40-16.50 год. хворому лікарем-нейрохірургом відповідно до встановленого діагнозу проведено оперативне втручання - первинна хірургічна обробка рани голови. У зв?язку зі значним погіршенням стану та появою ознак дихальної недостатності хворий 25.02.2022 р. о 0.20 год. був своєчасно переведений до відділення інтенсивної терапії, де йому було виконано оперативне втручання - катетеризація правої підключичної артерії, й розпочато проведення інтенсивної медикаментозної терапії. Відповідно до висновку магнітно-резонансної томографії (МРТ) голови, що була проведена 25.02.2024 р. о 10.46 год., у хворого була встановлена наявність вогнища контузії лівої скроневої частки головного мозку, а також ознак двобічного запального процесу (ймовірно, хронічного) слизових оболонок пазух лицьового відділу черепа. При огляді хворого лікарем-нейрохірургом, на підставі отриманих клінічних даних та висновку МРТ голови був правильно встановлений діагноз: «Гостра закрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку. Вогнище контузії лівої скроневої частки» і тактично правильно та виправдано було зазначено, що хворий проведення оперативного втручання не потребує. 25.02.2024 р. о 17.25 год. хворому повторно виконано УЗД органів черевної порожнини -патологічних змін не виявлено. У подальшому, на тлі адекватної інтенсивної медикаментозної терапії, що здійснювалася у достатньо повному обсязі, моніторингу вітальних (життєве важливих) функцій та комплексу проведених лабораторних досліджень, стан пацієнта залишався тяжким із негативною динамікою. Незважаючи на комплекс лікувально-діагностичних заходів, проведених у достатньому обсязі, об 11.25 год., 12.05 год. та 12.35 год. у хворого на тлі штучної вентиляції легень були зафіксовані стани асистолії (відсутності серцевої діяльності); останні реанімаційні заходи (серцево-легенева реанімація) - невідкладної комплексної процедури, спрямованої на відновлення життєдіяльності організму, позитивного ефекту не принесли й о 13.05 год. 26.02.2024 р. була констатована біологічна смерть ОСОБА_16 . Заключний клінічний діагноз: «Гостра закрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку. Вогнище контузії лівої скроневої частки. Забійна рана перенісся. Двобічна пневмонія. Набряк головного мозку. Хронічний гепатит С» був встановлений ОСОБА_16 правильно. Підсумовуючи все вищевикладене, експертна комісія зазначає, що комплекс діагностично-лікувальних заходів, що були призначені та проведені хворому своєчасно й у достатньо повному обсязі, враховуючи короткочасність (менше двох діб) його перебування в стаціонарі «МКЛШНМД», були обрані тактично і методично правильно, виправдано й адекватно встановленим і доповненим в динаміці діагнозам, були науково обгрунтованими та не суперечили відповідним протоколам надання медичної допомоги хворим із забоєм головного мозку, наведеним у посібнику «Стандартизація в нейрохірургії» (Київ, ДУ «ІНХ НАМНУ», 2019 р.), а також у настанові 00122 «Пневмонія». 14. Відповідно до даних, викладених у медичній карті стаціонарного хворого №3890 «МКЛШНМД», ОСОБА_16 26.02.2024 р. був оглянутий лікарем-психіатром: на підставі відомого анамнезу хвороби (зі слів матері) та даних психіатричного статусу був зроблений висновок: «Розлади психіки і поведінки внаслідок алкоголізму і гострої черепно-мозкової травми, галюцинації (F06.9)» (згідно Міжнародної класифікації хвороб 10-го перегляду (МКX-10) - «Неуточнений психічний розлад, зумовлений ушкодженням і дисфункцією головного мозку або соматичною хворобою»), а також призначена відповідна медикаментозна терапія. Зазначений висновок лікаря-психіатра свідчить про наявність у хворого розладів психіки і поведінки, пов?язаних із сукупністю клінічних проявів як черепно-мозкової травми, так і алкоголізму (відповідно до анамнезу, відомого зі слів матері). Діагноз: «Хронічний алкоголізм» ОСОБА_16 лікарем-психіатром не встановлювався. 15, 16. Несприятливий (летальний) наслідок у ОСОБА_16 зумовлений власне характером, тяжкістю, особливостями та несприятливим прогресуючим перебігом закритої черепно-мозкової травми та її обтяжуючих ускладнень, що розвинулися, а не характером, обсягом і обраною тактикою діагностично-лікувальних заходів, наданих постраждалому в умовах «МКЛШНМД». Настанню летального наслідку у хворого також негативно сприяли наявність супутніх захворювань та його несвоєчасне звернення за спеціалізованою медичною допомогою.Судово-медичних даних про дефекти (недоліки) надання медичної допомоги ОСОБА_16 медичними працівниками «МКЛШНМД» експертною комісією не встановлено. Між усіма лікувально-діагностичними заходами, що були проведені хворому медичними працівниками зазначеного медичного закладу та настанням смерті ОСОБА_16 прямого причинного зв`язку не вбачається ( т. 6 а.с.96-125).
Зазначені обставини та показання, зважаючи на рівень їх аргументованості, суд вважає переконливими та послідовними, вони узгоджуються зі всією сукупністю фактичних обставин справи та доказів, досліджених при судовому розгляді.
Відповідно до ст. 3 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність.
Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції по захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом.
Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.
Суд, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінив докази з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а також з точки зору їх узгодженості та взаємозв`язку, які в своїй сукупності є достатніми, щоб дійти обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_9 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 357 КК України, та ОСОБА_10 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.4 ст.187, ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 357 КК України, та доведеності вини у їх вчиненні.
Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень особі, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану; за ч.2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого; за ч.1 ст. 357 КК України викрадення офіційних документів вчинене з корисливих мотивів.
Дії ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 187 КК України- напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень особі, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану; за ч.2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого; за ч.1 ст. 357 КК України викрадення офіційних документів вчинене з корисливих мотивів; за ч.2 ст.186 КК України- грабіж, відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченим ОСОБА_9 кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 187 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за ч.2 ст. 121 КК України - до тяжких злочинів, за ч.1 ст.357 КК України – до кримінальних проступків. 
Скоєне обвинуваченим ОСОБА_10 кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 187 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за ч.2 ст. 121 КК України та ч.2 ст.186 КК України - до тяжких злочинів, за ч.1 ст.357 КК України – до кримінальних проступків. 
Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 згідно ст. 67 КК України, за ч.2 ст.186 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, за ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 121, ч.1 ст.357 КК України – не встановлено.
Крім того, суд враховує, що злочини, вчинені обвинуваченими за ч.4 ст. 187 та ч.2 ст. 121 КК України є дійсно суспільно небезпечними, які відносяться до категорії тяжкого злочину та особливо тяжкого злочину, які призвели до негативних наслідків, та посягають на два об`єкти: право власності й особу, а саме її життя, здоров`я, свободу, тілесну недоторканість, які серед інших соціальних благ відповідно до ст.3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, а також враховує не тільки мету й мотиви, якими керувались особи при вчиненні злочинів, а й їх поведінку під час та після вчинення злочинних дій, тощо.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який ДОП СП Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області характеризується негативно, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, зокрема, за вчинення умисних, корисливих кримінальних правопорушень, у тому числі за вчинення розбою, судимість за скоєння яких не знята та не погашена в установленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову вчинив тяжкий, особливо тяжкий злочини, та кримінальний проступок, та, з урахуванням думки потерпілої, приходить до висновку, що покарання останньому слід призначити у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, остаточне покарання слід призначити за правилами ст. 70 КК України. 
При цьому, суд зауважує, що ОСОБА_9 призначались покарання у вигляді позбавлення волі, однак після їх відбуття ОСОБА_9 продовжував вчиняти кримінальні правопорушення, що беззаперечно свідчить про суспільну небезпеку останнього.
Викладені обставини негативно характеризують особу ОСОБА_9 і свідчать про його підвищену суспільну небезпечність та явне небажання вести законослухняний спосіб життя, а тому, на думку суду, його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
На підставі викладеного, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винної особи, враховуючи тяжкість та обставини скоєних ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, їх наслідки, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 не можливе без ізоляції його від суспільства і за цих обставин вважає за необхідне призначити йому покарання, згідно санкцій ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 357 КК України, за правилами ст. 70 КК України, у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем реєстрації не мешкає, ДОП СП Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області характеризується негативно, не одружений, має малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, та, з урахуванням думки потерпілих, приходить до висновку, що покарання останньому слід призначити згідно санкцій ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 357 КК України, за правилами ст. 70 КК України, у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Доводи обвинувачених та захисників про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не вчиняли інкримінованих їм кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, ч.2 ст.121, ч.1 ст. 357 КК України, та щодо оспорювання ними фактичних обставин кримінальних правопорушень, зазначених в обвинувальному акті, про те, що вони не вчиняли розбою та не спричиняли тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , і його смерть не могла настати від їхніх дій, суд оцінює критично, як обраний ними спосіб захисту від обвинувачення з метою їх уникнення від покарання за скоєне, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що вони спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_16 , наданими ним за життя, показаннями потерпілої ОСОБА_4 , та свідків, пояснення яких на досудовому розслідуванні і під час судового слідства є чіткими, послідовними та узгодженими між собою та іншими доказами, наданими стороною обвинувачення. Досліджені у судовому засіданні докази доповнюють один одного та у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, ч.2 ст.121, ч.1 ст. 357 КК України.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.
Відповідно до копії ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.02.2024, підозрюваному ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави (т.1 а.с. 176).
Відповідно до копії ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.02.2024, підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави (т.1 а.с. 211).
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не визнали заявлений до них цивільний позов потерпілою ОСОБА_4 .
Потерпіла ОСОБА_4 просила задовольнити цивільний позов в повному обсязі, а саме в розмірі 11843 гривні на відшкодування завданої кримінальними правопорушеннями матеріальної шкоди та 500000 гривень на відшкодування моральної шкоди, з підстав відображених у позовній заяві.
Вислухавши пояснення сторін та учасників судового провадження, дослідивши матеріали цивільного позову, суд вважає за необхідне задовольнити його повністю.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, при цьому цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, а якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 , в частині відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 11843 гривні повністю підтверджується письмовими доказами, ретельно дослідженими та перевіреними в судовому засіданні, які суд вважає належними, допустимими та достатніми. Враховуючи доведеність вини обвинувачених у нанесенні тілесних ушкоджень, що є у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_16 та наявність підтверджуючих документів, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню у відповідності до положень статті 1166 ЦК України.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи Войтенко проти України,Науменко проти України)
Вказана позиція є аналогічною і у вирішенні інших справ Європейського суду: рішення від 15 жовтня 2009 року у справі Антипенко проти Російської Федерації, постанова у справі від 14 лютого 2008 року Пшеничний проти Російської Федерації.
При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди в розмірі 500000 грн., суд враховує постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.
При визначенні розміру моральної шкоди, яка була завдана потерпілій, відповідно до вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, суд враховує суть позовних вимог, характер діяння обвинувачених, моральні страждання потерпілої внаслідок смерті її сина, а також інші негативні наслідки, які виразилися в тому, що був порушений звичайний спосіб життя потерпілої ОСОБА_4 , внаслідок загибелі її сина. 
З урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди з обвинувачених підлягає задоволенню в сумі 500 000 грн., яку вважає співмірною, справедливою, виваженою, розумною і достатньою.
За таких обставин суд прийшов до висновку про задоволення цивільного позову ОСОБА_4 , а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 11843 грн. та моральної шкоди в сумі 500000 гривень.
Законний представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8 просила задовольнити цивільний позов в повному обсязі, а саме в розмірі 7000 гривень на відшкодування моральної шкоди, з підстав відображених у позовній заяві.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 не визнав заявлений до нього цивільний позов законного представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 .
Вирішуючи вказані позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що в результаті скоєння злочину малолітньому потерпілому були завдані немайнові втрати, спричинені негативними змінами в його житті, а саме: щоденними спогадами та думками про наслідки події, негативні переживання, тривога, обурення, почуття незахищеності, емоційна напруга, у зв`язку з побиттям його дорослим чоловіком, який перебував у нетверезому стані та вів себе неадекватно. З урахуванням засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення моральної шкоди у розмірі 7000 гривень, яка визначена з урахуванням всіх обставин справи.
За таких обставин суд прийшов до висновку про задоволення цивільного позову в повному обсязі. 
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, документально підтверджені витрати на залучення експертів покласти на ОСОБА_10 і ОСОБА_9 .
Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368 - 370,373,374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, ч.4 ст. 187 КК України, ч. 2 ст.121 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ч.4 ст. 187 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що перебуває у приватній власності обвинуваченого;
- за ч.2 ст. 121 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 357 КК України у виді 3(трьох) років обмеження волі.
На підставі ч.1ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що перебуває у приватній власності обвинуваченого.
Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з дня його фактичного затримання, а саме з 24.02.2024 року.
Запобіжний захід ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін, до набранням вироку законної сили.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України, ч. 2 ст.121 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч.4 ст. 187 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що перебуває у приватній власності обвинуваченого; 
- за ч.2 ст. 121 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 357 КК України у виді 3(трьох) років обмеження волі.
На підставі ч.1ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що перебуває у приватній власності обвинуваченого.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з дня його фактичного затримання, а саме з 24.02.2024 року.
Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін, до набранням вироку законної сили.
Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_4 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/8906-ТВ від 29.03.2024 року у розмірі по 757 гривень 28 коп., - з кожного (ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/24060300, п/рахунок UA048999980313050115000020649, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк: Казначейство України (ел.адм.подат.) код класифікації доходів бюджету24060300).
Цивільний позов ОСОБА_4 - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , і.п.н. НОМЕР_5 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11843 (одинадцять тисяч вісімсот сорок три) гривні та в рахунок відшкодування моральної шкоди 500000(п`ятсот тисяч) гривень, а всього 511843(п`ятсот одинадцять тисяч вісімсот сорок три) гривні.
Цивільний позов законного представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 7000 гривень.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.05.2021 року на: смартгодинник «Мі Smart Band» чорного кольору з силіконовим ремінцем чорного кольору.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.02.2024 року на: банківську картку А-БАНК № НОМЕР_2 , посвідчення перепустку на ім`я ОСОБА_16 , гаманець темно-коричневого кольору, який має напис «ЕССО», банківську картку А-БАНК з № НОМЕР_1 ; ухвалами слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.03.2024 року на: спортивні штани синього кольору з написом «АDIDAS», кросівки чорного кольору, весняну куртку темного кольору «PRIMARK», спортивні штани світло-сірого кольору, куртку зимову зеленого кольору, кросівки «АДИДАС» чорного кольору; ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.03.2024 року на будинок за адресою: АДРЕСА_3 , оформлений та зареєстрований на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_10 . 
Після набранням вироку законної сили речові докази: смартгодинник «Мі Smart Band» чорного кольору з силіконовим ремінцем чорного кольору, переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 ,- залишити ОСОБА_7 . Банківську картку НОМЕР_6 , посвідчення перепустку на ім`я ОСОБА_16 , гаманець темно-коричневого кольору, який має напис «ЕССО», банківську картку А-БАНК з № НОМЕР_1 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області згідно квитанції № 58(номер книги обліку речових доказів 733, порядковий № 24/58)- повернути потерпілій ОСОБА_4 . Два змиви з ручки тумбочки та слід відбитку пальця (слід відбитку папілярного візерунку), зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки, волосся з голови трупу ОСОБА_16 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області згідно квитанції № 58(номер книги обліку речових доказів 733, порядковий № 24/58)– знищити. Штани спортивні синього кольору з написом «АDIDAS», кросівки чорні без шнурків, куртку темну весняну «PRIMARK», які належать ОСОБА_10 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області згідно квитанції № 58(номер книги обліку речових доказів 733, порядковий № 24/58)– повернути ОСОБА_10 . Спортивні штани світло-сірі, куртку зелену зимову та кросівки чорні «АДИДАС», які належать ОСОБА_9 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області згідно квитанції № 58(номер книги обліку речових доказів 733, порядковий № 24/58)– повернути ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим, потерпілим та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1