Справа №591/733/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.	
Номер провадження 33/816/1017/26 	Суддя-доповідач Косолап М. М. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Косолап М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – адвоката Зражевського О.В. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 12.02.2026, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, 
у с т а н о в и л а:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 12.02.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665,60 гривень.
Судом установлено, що водій ОСОБА_1 24.01.2026 о 23:59 год у м. Суми по вул. Петропавлівська, 53, керував т/з Dongfeng, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп’яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився під відеозапис, чим порушив пункт 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
19.02.2026 захисник Зражевський О.В. звернувся з апеляційною скаргою і просив скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 12.02.2026 та закрити провадження у справі через відсутність події і складу даного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що обставини справи не відповідають висновкам, викладеним у рішенні суду першої інстанції, постанова прийнята за недоведеністю обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків, судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
Працівники поліції встановили, що ОСОБА_1 військовослужбовець, не викликали ВСП, провели огляд з істотним порушенням вимог статті 266-1 КУпАП, внаслідок чого вся процедура огляду є недійсною відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП, а результати – недопустимими доказами.
Судом першої інстанції не досліджено в повному обсязі долучені до матеріалів справи відеозаписи, не відхилено тверджень про те, що відеозаписи не містять чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду та вимогу останнього дотримуватися процедури огляду з залученням уповноважених осіб ВСП, оскільки останній є військовослужбовцем. 
Працівниками поліції не вказано про належність транспортного засобу до військового майна ЗСУ, відповідно не оцінено судом на предмет неправильної кваліфікації дій ОСОБА_1 .
Суд не пересвідчився в статусі військовослужбовця ОСОБА_1 .
Позиція учасників апеляційного розгляду.
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду, про причини свого неприбуття суд не повідомив, що відповідно до частини 6 статті 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.
Захисник Зражевський О.В. подав заяву про розгляд справи без його участі. 
Мотиви суду.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду дійшов наступного висновку.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (частина 2 статті 251 КУпАП).
Висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП ґрунтується на фактичних даних досліджених доказів: 
- протоколу про адміністративне від 25.01.2026 року серії ЕПР1 №574717, в якому зазначені встановлені судом обставини щодо часу і місця вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення (а.с. 1);
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який мав проведений у зв`язку з виявленими ознаками: зокрема, щодо запаху алкоголю з порожнини роту, порушення мови, згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с. 3);
- довідки ст. інспектора відділу АП УПП в Сумській області Западні О. від 26.01.2026, згідно якої ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП протягом року, має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23.07.2019.
- відеозаписі, що надійшов разом з протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.10).
На підставі вказаних доказів, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми для ухвалення відповідного рішення, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 24.01.2026 о 23:59 год у м. Суми по вул. Петропавлівська,53, керував т/з Dongfeng , н.з.- НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.
З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Частина 1 статті 130 КУпАП, зокрема, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункти 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху).
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а й встановлено обов`язок для водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.
Щодо порядку проведення огляду.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду врегульовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція № 1452/735).
Так, згідно з пунктами 2,3 вказаної Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у останнього поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у протоколі: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мова, що було підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.
Згідно з вимогами частин 2-3 статті 266 КУпАП та пункту 6 розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:
1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі - спеціальні технічні засоби);
2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
На долучених до протоколу відеозаписах зафіксовано, як працівники поліції неодноразово пропонували пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки (clip-0, час відтворення 00:00:29) та прослідувати до закладу охорони здоров`я (clip-0, час відтворення 00:00:56), роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, повідомлено про складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП. Останній заперечень щодо дій працівників поліції не висловлював, відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (clip-0, час відтворення 00:00:31) та прослідувати до закладу охорони здоров`я (clip-0, час відтворення 00:01:00).
Матеріали відеозапису в повній мірі підтверджують дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водія на місці зупинки транспортного засобу, що відповідає вимогам статті 266 КУпАП.
Судом першої інстанції встановлено, що на відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, що притягається до відповідальності, що є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті, звернув увагу на те, що правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп’яніння в медичному закладі, працівниками поліції було правомірно та у відповідності до вимог КУпАП зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп’яніння на місці зупинки та в медичному закладі, тому доводи апеляційної скарги про незазначення судом першої інстанції в своєму рішенні твердження ОСОБА_1 про відсутність чіткої незгоди від проходження огляду на увагу не заслуговують.
Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано спростовано доводи сторони захисту про те, що огляд на стан алкогольного сп’яніння, при виявленні у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції мав проводиться за спеціальним порядком, передбаченим п. 9.15 розділу ІХ Інструкції про порядок патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 515 від 10.10.2016 та ч. 3, 4, 6 ст. 266-1 КУпАП, оскільки транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у м. Суми по вул. Петропавлівська, тобто поза межами території будь-якої військової частини. Доказів того, що у вказаний протоколі день та час, останній виконував обов’язки військової служби, суду не надано.
Статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду водія, який є військовослужбовцем, таку процедуру проводять працівники поліції. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні залучатись.
З таким висновком погоджується і апеляційний суд.
Відповідно до частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Згідно зі статтею 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів правдиться огляд, зокрема військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (частина 2 статті 266-1 КУпАП). 
Посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів проводиться огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях (частина 3 статті 266-1 КУпАП). 
Довідка від 12.03.2026, видана ОСОБА_1 , підтверджує факт його безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України перебуваючи на території Степанівської селишньої територіальної громади, зокрема у період з 19.12.2025 по 25.02.2026, проте не підтверджує факт того, що під час зупинки транспортного засобу 24.01.2026 у м. Суми водій виконував обов`язки військової служби, оскільки був зупинений поза межами території Степанівської селишньої територіальної громади та будь-якої військової частини. ОСОБА_1 зазначив поліцейським, що є військовослужбовцем в званні майора, їде спати за місцем мешкання, яке знаходиться в 2 хв від місця зупинки транспортного засобу, не повідомляв про виконання обов`язків військової служби. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, того що 24.01.2026 о 23 год 59 хв у м. Суми він виконував обов`язки військової служби, у розумінні частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що на момент зупинки транспортного засобу у м. Суми ОСОБА_1 безпосередньо знаходився при виконанні своїх службових обов`язків, як військовослужбовець ЗСУ, а тому підлягав огляду, відповідно до положень статті 266 КУпАП, як особа, яка керувала транспортним засобом, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
За встановлених обставин, відсутні підстави для визнання огляду ОСОБА_1 недійсним, згідно з частиною 9 статті 266-1 КУпАП, як просить захисник.
Апеляційний суд не вбачає підстав для врахування наведених захисником постанов апеляційних судів, оскільки відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Щодо належності транспортного засобу до військового майна ЗСУ,
Доводи апеляційної скарги про належність транспортного засобу до військового майна Збройних Сил України належними доказами не підтверджені, а тому на увагу не заслуговують. 
Апеляційний суд переглянувши справу в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції розглянула справу на підставі доказів зібраних особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, надавши їм відповідну оцінку, визнавши їх достатніми у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Під час розгляду справи не було встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення статей 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому на підставі пункту 1 частини 7 статі 294 КУпАП вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, без задоволення.
Керуючись статтею 294 КУпАП,
п о с т а н о в и л а:
Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 09.01.2026 відносно ОСОБА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Зражевського О.В. на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного суду	Косолап М. М.