Справа № 757/25497/25-ц
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді - Марфіної Н.В.,
 
за участі секретаря - Лазоришин А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Якушевої Євгенії Анатоліївни, Городищенської територіальної громади про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - 

у с т а н о в и в :

30.05.2025 року позивачка звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.
Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 . Тривалий час, до своєї смерті мати позивачки дуже хворіла, не виходила з дому, практично не ходила, не могла сама себе обслуговувати, стрімко розвивалась деменція. Коли позивачка зі своїм чоловіком зрозуміли, що не зможуть самостійно впоратись з хворою людиною, вони скористались послугами догляду за особами похилого віку та уклали відповідний договір. У 2022 році стан здоров`я матері позивачки погіршився через розвиток психічної хвороби і доглядальниця звільнилась. Позивачкою лобу здійснено ще одну спробу віднайти доглядальницю, але і інша патронажна сестра через два місяці відмовилась від співпраці. За таких обставин було прийняте рішення про поміщення ОСОБА_2 до будинку для людей похилого віку. Після початку повномасштабного вторгнення, рятуючись від агресії рф, позивачка виїхала з м. Києва до Швейцарії, оскільки ще з 2006 року працювала у Женевському університеті на медичному факультеті. У м. Києві залишився чоловік позивачки, який здійснював щомісячні оплати проживання матері позивачки у будинку для осіб похилого віку та оплачував послуги патронажної сестри, а також щотижня відвідував матір позивачки. Коли у серпні 2022 року матір позивачки померла, саме чоловік позивачки організував поховання та поминальний обід. Після смерті тещі чоловік позивачки звернувся до юриста з питанням щодо порядку прийняття спадщини і отримав відповідь, що строк для прийняття спадщини зупинений на час дії в державі воєнного стану. Оскільки в Україні йшла війна, відбувались вимкнення світла, постійно лунали повітряні тривоги, було вирішено, що поскільки позивачка є єдиною спадкоємицею, вона продовжить залишатись у безпечному місці, де має житло і роботу, а чоловік позивачки продовжить проживати у квартирі покійної матері та доглядати за нею. За час перебування у Швейцарії позивачка намагалась подати заяву про прийняття спадщини через консульську установу, але не змогла цього зробити через віддаленість консульської установи, а також велике завантаження посольства України по роботі з українськими біженцями. У грудні 2023 року позивачка на короткий час приїхала в Україну для вирішення питання оформлення спадкових прав і завернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину стосовно квартири АДРЕСА_1 та грошових коштів, які знаходились на рахунках померлої у АТ КБ «Приватбанк». Однак нотаріус своєю постановою від 10.01.2024 року відмовив у вчиненні нотаріальних дій через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. Водночас причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, адже позивачка на постійній основі перебуває за межами України, де працює за укладеним контрактом і відповідно зв`язана умовами цього контракту і приїхала в Україну як тільки отримала таку можливість. Позивачка з 2022 року перебуває у м. Женева Швейцарської конфедерації. У цьому місті вона згідно з контрактом викладає у Женевському університеті. За умовами контракту виїзд з країни під час навчального процесу був неможливим, оскільки не було ким замінити позивача. Позивачка вказує, що у неї завжди були хороші відносини з матір`ю, остання перебувала на утриманні доньки. Похилий вік та стан здоров`я матері позивачки не дозволяли перевозити її за межі України, тому позивачка неодноразово укладала договори щодо догляду за матір`ю та завжди в повному обсязі оплачувала надані послуги. Також позивачка зазначає, що період пропущення нею строку на прийняття спадщини є нетривалим, з урахуванням постанови КМУ №164 від 28.02.2022 року. Крім того, позивачка є єдиною спадкоємицею та співвласником майна частина якого є спадковим майном.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2025 року справу передано на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.11.2025 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.12.2025 року відкрите провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.01.2026 року закрите підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, а також витребувано матеріали спадкової справи.
До початку проведення судового засідання представник позивача звернувся до суду з заявою, у якій просить проводити розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідачі та/або їх представники в судове засіданні не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Також відповідачі не скористались своїм правом подати відзив на позовну заяву.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що сторона позивача не викладала жодних заперечень проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 70-71).
Позивачка є рідною донькою померлої, про що свідчать наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази (а.с. 73-75, 79-80).
За наявними в матеріалах справи письмовими доказами, позивачка та її померла мати є співвласниками кв. АДРЕСА_2 , та житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвами про право власності та про право на спадщину за законом (а.с. 23, 25-27). 
18.12.2023 року позивачка звернулась до ПН КМНО Якушевої Є.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері, а 10.01.2024 року подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 69, 85).
Разом з цим, нотаріус своєю постановою від 10.01.2024 року відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стосовно зазначеного вище нерухомого майна та грошових коштів на рахунках у АТ КБ «Приватбанк» через пропуск спадкоємицею встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 86).
Зі змісту витребуваних судом матеріалів спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_2 убачається, що за життя остання заповіту не складала, будь-які інші особи, окрім позивачки, із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до органів нотаріату не звертались.
Із матеріалів справи убачається, що позивачка за життя своєї матері вчиняла дії спрямовані на організацію догляду за останньою, 02.07.2021 року позивачкою був укладений договір стосовно своєї матері щодо догляду за особою похилого віку та здійснювались оплати за надані відповідні послуги (а.с. 12-13, 17-22).
Згідно довідки Женевського університету від 25.02.2025 року, позивачка працювала на медичному факультеті Женевського університету з 01.09.2006 по 31.12.2022 р.р. (а.с. 10-11).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ст. 1220 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України).
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України).
Статтею 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Отже, подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними.
Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.
Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини і з урахуванням конкретних фактичних обставин справи такими поважними причинами пропуску строку можуть бути: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття.
Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачкою шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Принцип «пропорційності» пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства.
Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі № 185/777/17.
Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявниці в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд надавши правову оцінку наявним у справі доказам та встановленим обставинам, доходить висновку про наявність підстав для визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері, терміном у один місяць.
Позивачка є рідною донькою померлої, тобто спадкоємцем першої черги за законом, і будь-які інші особи із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до органів нотаріату не звертались.
Позивачка на час смерті своєї матері та до кінця 2022 року працювала у Женевському університеті Швейцарської конфедерації, а спадкове майно знаходиться на території України, тобто наявна велика відстань між місцем проживання спадкоємиці та місцем розташування спадкового майна. Крім того, проживання позивачки в іншій державі зумовлене її роботою у навчальному закладі.
Безспірним є той факт, що за умови проживання спадкоємця в іншій державі і знаходження спадкового майна в Україні, оформлення спадкових прав в Україні обтяжується та вимагає більше часу, адже необхідним є як збір документів, так і їх переклад, апостилювання, пересилання тощо.
Убачається, що приїхавши до України позивачка в грудні 2023 року подала заяву про прийняття спадщини після смерті її матері і період пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини є нетривалим з урахуванням змісту постанови КМУ №164 від 28.02.2022 року, яка передбачала зупинення строку для прийняття спадщини на час дії воєнного стану і відповідно певний час такі норми діяли не дивлячись на те, що закон стосовно строку прийняття спадщини не був змінений, а особи покладались на ці положенням постанови. Наслідки помилок самої держави не можуть бути покладені на її громадян.
Також суд приймає до уваги, що позивачка є співвласницею майна частина якого на теперішній час після смерті ОСОБА_2 є спадковою.
Ураховуючи все вище викладене суд дійшов висновку, що стороною позивача доведено поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відтак позивачці слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.
Водночас суд дійшов висновку про необхідність частково задоволення позову шляхом відмови у задоволенні позову щодо Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Якушевої Євгенії Анатоліївни, як відповідача, оскільки приватний нотаріус не є належним відповідачем за таким позовом, адже у справах про визначення додатково строку для подання заяви про прийняття спадщини належними відповідача є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування за місцем знаходження спадкового майна, тобто Київська міська рада та Городищенська територіальна громада.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16 1216-1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Якушевої Євгенії Анатоліївни, Городищенської територіальної громади про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити частково.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом одного місяця, який рахувати з часу набрання рішенням суду законної сили.
В іншій частині позову стосовно відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Якушевої Євгенії Анатоліївни - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Текст рішення суду складений 09.03.2026 року.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Відповідач - Київська міська рада (м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код ЄДРПОУ 22883141);
Відповідач - Городищенська територіальна громада (Черкаська область, м. Городище, пл. Миру, 8, код ЄДРПОУ 33965401);
Відповідач - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Якушева Євгенія Анатоліївна (м. Київ, вул. Грушевського, 34а, приміщення 91).

Суддя -