Справа № 373/544/26
Провадження № 3/373/230/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року        м. Переяслав
Суддя Переяславського міськрайонного суду Київської області Хасанова В. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника - адвоката Куцопатрого О.М., розглянула матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , працюючої директором Київського обласного Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав», 
- за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -
ВСТАНОВИЛА:
27.02.2025 до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 856325, від 17.02.2026 відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого остання 13.02.2026 близько 13:50 допустила ухилення від виконання своїх обов`язків, як піклувальника, передбачених ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», внаслідок чого неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прибула до КОЦСПРД «Переяслав» 12.02.2026, втекла із зазначеного закладу у м. Київ, де була виявлена у Шевченківському районі на вул. Полтавській. Таким чином, ОСОБА_1 , як керівник закладу, не вжила необхідних мір для того, щоб дитина виховувалась та перебувала на території Центру, що призвело до того, що дівчина викликала таксі «Уклон» та виїхала за межі Бориспільського району.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 12.02.2026 о 15:40 до них в заклад, керівником якого вона є, прибула ОСОБА_2 , якій 17 років. До цього дитина постійно тікала від свого дідуся, який був її опікуном, в зв`язку з чим він написав відмову від опікунства. Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» є закладом відкритого типу, всі вільно пересуваються по його території. Наступного дня, 13.02.2026 приблизно о 09:00 ОСОБА_1 спілкувалася з дитиною, все було добре. В дівчинки болів зуб, і її відвезли до лікаря. Після лікування зубу дитина вийшла з клініки і передзвонила кудись, як виявилось пізніше, до знайомого хлопця. У заклад вони повернулися до обіду, психолог ще провела діагностику з нею, дитина о 13:00 пообідала. О 14:00 приблизно в закладі зрозуміли, що ОСОБА_3 немає, почали шукати на території закладу, потім шукали на автомобілі, проїхали все село ОСОБА_4 , осоисто вона, ОСОБА_1 , заходила в кожний магазин. Потім їм сказали, що бачили схожу дівчину, яка сідала в машину. Після цього вони об`їздили ліси, посадки, думали, можливо, хлопець до неї приїхав, і вони десь спілкуються. О 16:30 ОСОБА_1 повідомила ОСОБА_5 , що зникла дитина. Того ж дня близько 17:00 – 17:20 вона поїхала в поліцію, але там їй сказали, що не будуть приймати заяву про зникнення дитини. Дитину знайшли працівники поліції 17.02.2026 у м. Києві та доставили до Центру.
Захисник – адвокат Куцопатрий О.М. в суді пояснив, що у справі відсутні належні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 в ухиленні від виконання нею обов`язків особи, яка замінює батьків дитини, щодо виховання та піклування про її розвиток та навчання, а саме, до протоколу не додано доказів того, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки винної поведінки, свідомого нехтування нею своїми обов`язками. 
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до копії рішення № 28 від 12.02.2026 виконавчого комітету Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області вирішено влаштувати неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» терміном на 9 місяців.
Згідно з копією наказу № 6-д від 12.02.2026 директора КОЦСПРД ОСОБА_6 «Про прибуття до КОЦСПРД «Переяслав» ОСОБА_2 » останню зараховано до числа вихованців закладу. Закріплено ОСОБА_2 за вихователем ОСОБА_7 та практичним психологом ОСОБА_8 .
Судом досліджено також копію рапорта ст. інспектора-чергового ЧЧ СМ ВП №1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області Рожі О.В. від 13.02.2026 щодо зникнення дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з закладу КОЦСПРД «Переяслав», заявник – директор закладу ОСОБА_1 ; копії рапортів інспектора СЮП відділу превенції Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області Занєвської Л.В., о/у ВКП Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області Юхименка О. від 17.02.2026, заступника начальника ВП – начальника сектору кримінальної поліції ВП № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області Москвічова О.; письмові пояснення ОСОБА_1 від 13.02.206, ОСОБА_9 від 13.02.2026; копію пояснювальної записки, в якій ОСОБА_10 зазначила, що вчинила втечу 13.02.2026 із закладу, в зв`язку з тим, що хотіла, щоб Служба у справах дітей вчинила заходи для її перебуванню в м. Києві. Скарг та зауважень до закладу не має. 
Із протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 856325 від 17.02.2026 відносно ОСОБА_1 та рапорту інспектора СЮП відділу превенції Бориспільського РУП ГУНП в Київській області Занєвської Л.В. вбачається, що неповнолітня ОСОБА_2 на слідуючий день після прибуття до закладу, керівником якого є ОСОБА_1 , втекла звідти, самостійно викликавши таксі, до м. Києва. В той же день ОСОБА_1 вжила всіх заходів по розшуку дитини, та не знайшовши її, заявила про зникнення неповнолітньої до відділу поліції. Знаючи, що її розшукують, неповнолітня не бажала повідомляти про своє місцезнаходження.
Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулює права, обов`язки та відповідальність батьків та осіб, які їх замінюють, за виховання та розвиток дитини. 
Зокрема, на кожного з батьків або осіб, які їх замінюють, покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Обов`язки батьків щодо своїх дітей, також визначені в ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.
Яку саме норму закону ОСОБА_1 не виконала чи порушила, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо неї не вказано.
Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, наданих в суді пояснень та письмових пояснень, письмових доказів у справі, жодних обставин, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством (ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства») обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, якою вона опікуються, в суді не добуто.
До того ж, судом встановлено, що ОСОБА_1 , як опікун, якій небайдужа доля підопічної, наполегливо розшукувала її, намагаючись дізнатися про її місцеперебування та, не маючи змоги отримати інформацію про неї, крім того, що ймовірно, вона втекла до м. Київ, де перебуває її хлопець, звернулася до органів поліції з заявою про її розшук, що є проявом батьківської відповідальності за безпеку дитини. 
Обов?язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного, проаналізувавши вищевказані докази, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до приписів ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Зважаючи на відсутність підстав для висновку про наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно  ОСОБА_1 , вважаю за необхідне провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Переяславський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя       В.В.Хасанова