ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року	Львів	Справа № 300/1922/25 пров. № А/857/35816/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого судді Кузьмича С. М.,
суддів Курильця А.Р., Мікули О.І., 

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року (постановлену головуючим – суддею Матуляк Я.П. у м. Івано-Франківську) про повернення заяви (клопотання, заперечення) без розгляду у справі № 300/1922/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання протиправними бездіяльності та дій, визнання незаконним та скасування наказу в частині, зобов`язання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, ОСОБА_2 про визнання протиправними бездіяльності та дій, визнання незаконним та скасування наказу в частині, зобов`язання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди з підстав порушення вимог законодавства щодо порядку надання безоплатної правничої допомоги.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.03.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 закрито провадження у справі № 300/1922/25 в частині позовних вимог заявлених ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання протиправними бездіяльності та дій, стягнення моральної шкоди.
Чергове судове засідання по даній справ призначено на 29.07.2025, за наслідками якого скороченою ухвалою залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, про визнання протиправними бездіяльності та дій, визнання незаконним та скасування наказу в частині, зобов`язання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди, у зв`язку з тим, що позивач залишив залу судового засідання.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.07.2025 постановлено виправити описку, допущену в скороченій ухвалі від 29.07.2025.
05.08.2025 ОСОБА_1 подано до Івано-Франківського окружного адміністративного суду заяву про роз`яснення ухвали суду від 29.07.2025 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, про визнання протиправними бездіяльності та дій, визнання незаконним та скасування наказу в частині, зобов`язання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди та заяву про роз`яснення ухвали суду від 30.07.2025 про повернення без розгляду заяви про відвід судді Матуляка Я.П.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.08.2025 заяви ОСОБА_1 від 05.08.2025 про роз`яснення ухвали суду від 29.07.2025 та про роз`яснення ухвали суду від 30.07.2025 - повернуто заявнику без розгляду. 
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.07.2025 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, про визнання протиправними бездіяльності та дій, визнання незаконним та скасування наказу в частині, зобов`язання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди та від 30.07.2025 про повернення без розгляду заяви про відвід судді Матуляка Я.П. прийняті з процесуальних питань та не відносяться до судових рішень, якими спір вирішено по суті, а отже не є такими, що підлягають виконанню, відтак не підлягають роз`ясненню.
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційні скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що суд зобов`язаний був розглянути його заяви про роз`яснення ухвал.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи вимоги пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні і апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.
Згідно частин 1, 2 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Таким чином, нормами чинного законодавство встановлено, що роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його не виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення, а саме, мають місце положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.
Отже, роз`ясненню підлягає судове рішення у разі, якщо незрозуміла його резолютивна частина та без роз`яснення якої утруднене виконання такого рішення. Тобто, роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду, у разі якщо без такого роз`яснення її складно виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надано КАС України.
Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.06.2018 у справі №806/5194/15.
Верховний Суд в ухвалі від 05 лютого 2024 року у справі №320/16078/23 дійшов висновку, що роз`ясненню підлягає судове рішення, яким суд розв`язав спір по суті, тобто якщо воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин. Не підлягає роз`ясненню рішення, що прийнято з процесуальних питань, які не стосуються суті спору, що виник між сторонами у справі.
Указана правова позиція міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 9901/782/18 (П/9901/782/18).
Також Велика Палата Верховного Суду в ухвалах від 18 жовтня 2022 (справа № 240/29534/21) та від 02 листопада 2022 року (справа № 9901/550/19) зазначала про те, що не підлягають роз`ясненню судові рішення, прийняті з процесуальних питань, які не стосуються предмета спору, що виник між сторонами у справі, а лише вказують на ту чи іншу процесуальну дію, прийняту судом у межах наданих йому повноважень.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.07.2025 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, про визнання протиправними бездіяльності та дій, визнання незаконним та скасування наказу в частині, зобов`язання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди та від 30.07.2025 про повернення без розгляду заяви про відвід судді Матуляка Я.П. прийняті з процесуальних питань та не відносяться до судових рішень, якими спір вирішено по суті, а отже не є такими, що підлягають виконанню, відтак не підлягають роз`ясненню.
Згідно положень ч. 1 ст. 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.
Частиною 3 статті 166 КАС України встановлено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
Відповідно до частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Відтак, правильним є висновок суду першої інстанції, що заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали суду від 29.07.2025 та про роз`яснення ухвали суду від 30.07.2025 є безпідставними та підлягають поверненню без розгляду.
Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а судове рішення — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують судове рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року про повернення заяви (клопотання, заперечення) без розгляду – без змін.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула